Справа № 640/16664/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Київ №640/16664/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Національного військово-медичного клінічного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" (НВМКЦ "ГВКГ") про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Представник позивача Добровольський В.В. подав до суду позов, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу суми індексації грошового забезпечення з 01.01.2015 по лютий 2018р.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення, який був встановлений до 01.01.2015.

Позов обґрунтовано тим, що індексація грошового забезпечення є складовою части-ною грошового забезпечення і відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Обмежене фінансування відповідача не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Відповідач подав відзив, в яком у просить відмовити в позові з наступних підстав. Розрахунок фонду грошового забезпечення НВМКЦ "ГВКГ" з 2015р. по 2018р. не передба-чає коштів індексації грошових доходів військовослужбовців. Відповідно до роз`яснень Мінсоцполітики механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, не передбачений. Величина індексу споживчих цін у 2018р. не перевищувала поріг індексації у розмірі 103%, тому індексація грошового забез-печення за цей період не проводилась. У період з 2015р. по 2018р. відповідач не отримував фінансування на виплату індексації військовослужбовцям від Міністерства оборони України.

Разом з цим, до відзиву відповідач додав довідку від 01.11.2019 №1018, в якій зазначе-но, що відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвер-дженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу до 01.01.2015 був вересень 2014р., оскільки підвищення його грошового забезпечення у цьому місці відбулось за рахунок встановлення доплати за науковий ступінь. Також у довідці зазначено, що за період з січня по грудень 2015р. позивачу нараховано і фактично виплачено суму індексації у загальному розмірі 3670,73 грн.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якому заперечив проти посилань відповідача на підзаконні акти і роз`яснення Мінсоцполітики з тих мотивів, що норми закону маю вищу юридичну силу. Також заперечив проти наданої відповідачем довідки, оскільки її зміст суперечить відзиву відповідача та тому, що відповідач не надав доказів на підтвер-дження нарахування і виплати індексації.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Заявлені відповідачем у відзиві клопотання про розгляд справи за правилами загаль-ного позовного провадження та про залучення до участі у справі в якості співвідповідача Міністерства оборони України, проти яких представник позивача висловив заперечення у відповіді на відзив, залишені судом без задоволення з наступних мотивів.

Справа не віднесена ст. 12 КАС України до переліку тих, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження. З огляду на кількісний склад сторін, незнач-ний обсяг доказів і обставин, які входять до предмету доказування, зрозумілість доводів і заперечень сторін та відсутність потреби у заслуховуванні свідків чи експертів, суд не вбачає підстав відходити від визначеного в ухвалі про відкриття провадження у справі порядку розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вимоги заявлені до належного відповідача, тому відсутні визначені ч.ч. 3, 4 ст. 48 КАС України підстави для залучення Міністерства оборони України в якості другого відповідача чи співвідповідача у справі.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зважаючи на таке.

Згідно з витягом з наказу від 27.11.2018 №354 начальника НВМКЦ "ГВКГ" (по стро-йовій частині) полковника медичної служби ОСОБА_1 звільнено наказом Міністра обо-рони України (по особовому складу) від 19.11.2018 №738 з військової служби у запас за пп. "б" (за станом здоров`я) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 27.11.2018 виключено зі списків особового складу центру та всіх видів забезпечення.

Позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з січня 2015р. по листопад 2018р. та надати відповідні розрахунки. Копія даного звернення у справі відсутня, однак посилання на нього здійснено у листі НВМКЦ "ГВКГ" від 20.08.2019 №7/4310.

Листом НВМКЦ "ГВКГ" від 20.08.2019 №7/4310 відповідач надав позивачу відповідь, в якій повідомив, що для виплати індексації в січні 2015р. - лютому 2018р. фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України не було, тому фінансування на виплату індексації не здійснювалось; механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки не передбаче-ний, що підтверджується роз`ясненнями Міністерства соціальної політики України від 16.04.2015 №10685/0/14-15/10, від 09.06.2016 №252/10/136-16 та від 08.08.2017 №78/0/66-17; згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 з 01.03.2018 підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців, а величина індексу споживчих цін у квітні-серпні 2018р. не перевищувала поріг індексації в розмірі 103%, тому індексація грошового забезпечення за цей період не проводилась.

Спірні правовідносини стосуються нарахування та виплати індексації у зв`язку зі звільненням військовослужбовця з військової служби.

Статтею 2 Закону України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових дохо-дів населення" (далі - Закон №1282) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи насе-лення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демогра-фічних груп населення.

Статтею 4 цього Закону передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів насе-лення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Відповідно до ст. 6 Закону №1282 у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердже-ного постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі - Порядок №1078), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, а зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Згідно з п. 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індекса-цією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; <...>.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціаль-ного страхування на відповідний рік.

Згідно з п. 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який вста-новлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016р. - 103 відсотка, у 2017р. -103 відсотка, у 2018р. -103 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Пунктом 5 Порядку №1078 встановлено, що у разі підвищення тарифних ставок (окла-дів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`яз-кове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує висновок Верховного Суду у подібних правовід-носинах, викладений у постанові від 05.02.2020 у справі №825/565/17, в якій зазначено таке:

"30. Так, положеннями Закону №1282-ХІІ та Порядку №1078 визначено джерело коштів на проведення індексації. Пунктом 6 Порядку № 1078 безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації. Тобто, мова йде про фінансові ресурси бюджетів всіх рівнів.

31. Як встановлено судами попередніх інстанцій, у зв`язку із відсутністю відповідних видатків на проведення індексації грошового забезпечення вказані кошти ОСОБА_1 починаючи з липня 2015 року по серпень 2016 року не виплачувались.

32. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо необґрунтованості доводів відповідача про відсутність коштів для виплати індексації грошового забезпечення, як належного доказу неможливості здійснення вказаних виплат.

33. Судами попередніх інстанцій встановлено також те, що відповідачем не надано суду доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується Чернігівський прикордонний загін, кошти на індексацію грошового забезпечення відсутні.

34. Обґрунтованим, на переконання колегії суддів є посилання суду апеляційної інстанції на положення статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільс-тва і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

35. У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

36. Пунктом 23 рішення у вказаній справі Європейського суду з прав людини вказано, що Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

37. Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

38. У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

39. Ураховуючи вищевикладене, Верховний Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій щодо необхідності зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з липня 2015 року по серпень 2016 року є правильними.".

Беручи до уваги згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України наведений висновок Верховного Суду, а також зважаючи на те, що норми законів мають вищу юридичну силу порівняно з підзаконними актами, суд відхиляє заперечення відповідача, наведені ним у відзиві, щодо відсутності фінансування на виплату індексації та щодо відсутності механізму нарахування та виплати індексації за попередні роки, оскільки відсутність такого механізму не може вважатись легітимної підставою для обмеження права особи на отримання індексації грошових доходів.

Відповідно до довідки відповідача від 01.11.2019 №1018 базовим місяцем для обчис-лення індексації грошового забезпечення позивачу до 01.01.2015 є вересень 2014р. Цією ж довідкою підтверджується факт нарахування і фактичної виплати позивачу індексації у сумі 3670,73 грн. за період з січня по грудень 2015р.

Вказана довідка видана за підписом начальника НВМКЦ "ГВКГ" та начальника фінансово-економічної служби НВМКЦ "ГВКГ" і містить належні до справи відомості, тому є належним і допустимим доказом у справі. Заперечення представника позивача у відповіді на відзив проти вказаної довідки суд відхиляє, оскільки ним не зазначено і не надано до суду доказів, які б містили інші відомості та спростовували достовірність цієї довідки.

Отже, відповідач довів нарахування і виплату позивачу індексації за період з січня по грудень 2015р., тому у цій частині відповідачем не допущено порушення прав позивача.

У частині нарахування і виплати позивачу індексації за період з 01.01.2016 по лютий 2018р. відповідач відповідних доказів до суду не надав, про їх наявність суду не повідомив. При цьому у відзиві відповідач не заперечував щодо перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації (103 відсотка) і не оспорював цих умов за вказаний період.

За таких обставин, суд дійшов висновку про допущення відповідачем бездіяльності щодо нарахування і виплату позивачу індексації, яка порушила майнові права останнього.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача і наявність підстав для задоволення цієї вимоги у вказаній частині. В іншій частині у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Порушене право позивача на отримання індексації за період з 01.01.2016 по лютий 2018р. може бути поновлене шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату індексації за цей період, тому вимога позивача про зобов`язання відповідача вчинити такі дії за вказаний період є обґрунтованою і підлягає задоволенню. В іншій частині дана вимога задоволенню не підлягає.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Інші судові витрати сторонами не заявлялись, тому їх розподіл удом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 90, 139, 241-246, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Національного військово-медичного клініч-ного центру "Головний військовий клінічний госпіталь" щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по лютий 2018р.

3. Зобов`язати Національний військово-медичний клінічний центр "Головний військо-вий клінічний госпіталь" здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по лютий 2018р. із встановленням в якості базового місяця вересня 2014р.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Національний військово-медичний клінічний центр

"Головний військовий клінічний госпіталь";

01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 18, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко