Справа № 120/1765/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 листопада 2020 р. Справа № 120/1765/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

секретаря судового засідання: Воронюк В.В.

представника позивача: Арустамян А.Е.

представника відповідача: Чайки А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" (код ЄДРПОУ - 08482599, вул. 1 травня, 39, м. Хмільник, Вінницька область, 22000)

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 43142454, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

про: визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 28.04.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

В подальшому, на виконання вимог зазначеної ухвали, позивачем подано матеріали на усунення недоліків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.02.2020 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю-346-17 на суму заборгованості зі сплати ЄСВ в розмірі 5 337 755,51 грн. Позивач вказує на протиправність винесеної вимоги, у зв`язку з тим, що у період з 20.12.2017 по 20.01.2020 ним самостійно нараховано та сплачено ЄСВ у встановленому законом порядку за кожний звітний період, однак вказані кошти були направлені на погашення недоїмки, штрафів та пені за попередні звітні періоди.

Водночас рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №0240/2797/18-а задоволено позов ГУ ДФС у Вінницькій області до Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" та стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4 514 463, 17 грн. Виконання вказаного рішення було відстрочено на 12 місяців до 29.01.2020. Дана обставина свідчить про те, що в період відстрочення виконання рішення суду всі надходження з ЄСВ повинні враховуватися виключно за вказаний платником період, не охоплений рішенням суду.

Крім того, 17.02.2020 відповідачем прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за № на суму штрафу в розмірі 687 348,10 та пені в розмірі 1 495 062,60 грн., яке на думку позивача є також протиправним, та таким, що підлягає скасуванню.

За наведених обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 25 травня 2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за №120/1765/20-а, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Установлено строк учасникам процесу для подання заяв по суті. Призначено підготовче засідання.

11.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов (вхідний №15728/20), з якого слідує, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с. 41-47 т.1).

Зазначено, що позивач є платником єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування.

За даними інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна сума заборгованості позивача станом на 31.01.2020 становить 5337755,51грн. На підставі цих даних ГУ ДПС у Вінницькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.02.2020 №Ю-346-17. Недоїмка, яка рахується за ЦВКС "Хмільник" та відображена у вимозі від 12.02.2020 №Ю-346-17 виникла в результаті несплати задекларованих сум в самостійно поданих санаторієм звітах по ЄСВ. Зокрема за кодом бюджетної класифікації 71010000 - недоїмка рахується з 21.01.2019 по 20.01.2020 згідно звітів; за кодом бюджетної класифікації 71020000 - недоїмка рахується з 20.12.2017 по 20.01.2020 згідно звітів.

Відповідно до п. 16 "Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування" від 14.04.2015 №435 відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник, таким чином, суми зазначені Центральним військовим клінічним санаторієм "Хмільник" в самостійно поданих звітах по ЄСВ вважаються узгодженими.

Щодо рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №0240/2797/18-а, яким задоволено позов ГУ ДФС у Вінницькій області до Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" та стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4 514 463, 17 грн., та відстрочено його виконання до 29.01.2020, то ГУ ДПС у Вінницькій області не вчинялися заходи примусового виконання рішення. Позивач самостійно виконував рішення щодо часткового погашення сум боргу, а відповідно до статті 25 Закону №2464 суми недоїмки, штрафних санкцій та пені погашалися у порядку календарної черговості їх виникнення.

З приводу рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за № на суму штрафу в розмірі 687 348,10 та пені в розмірі 1 495 062,60 грн., то згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464, платник єдиного внеску зобов"язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок. Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Позивачем належним чином не виконувались вимоги ст. 9 Закону №2464, а саме єдиний внесок за період з 21.09.2017 по 29.11.2019 сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку, у зв"язку з чим ГУ ДПС у Вінницькій ообласті винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №, відповідно до вимог чинного законодавства. До відзиву відповідачем долучено карточку з ІКП та розрахунок штрафної санкції (а.с. 49-89).

Протокольною ухвалою від 21.07.2020, проголошеною в судовому засіданні, витребувано з архіву суду матеріали адміністративної справи №0240/2797/18-а за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" про стягнення податкового боргу, для дослідження окремих доказів під час розгляду по суті справи №120/1765/20-а.

04.08.2020 від Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" надійшла заява про зміну предмету позову (вхідний номер документу 21230/20), яка в ході судового засідання 05.08.2020 ухвалою, проголошеною без виходу до нарадчої кімнати, прийнята до розгляду та приєднана до матеріалів справи (а.с. 98-100 т.1).

В заяві позивач покликається на порушений строк розгляду скарг на рішення та вимогу, а відтак, враховуючи положення Закону №2464, скарга позивача вважається задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня наступного за останнім днем закінчення строків на її розгляд.

Положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким тимчасово, на період до 31 травня 2020 року (включно), зупиняється встановлений цим Законом строк розгляду скарг платників податків єдиного внеску, що надійшли/надійдуть до 31 травня 2020 року та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року, не підлягають до застосування в силу того, що він набув чинності з 02.04.2020, а враховуючи приписи ст. 58 Конституції України, не може бути засосованим до спірних правовідносин, так як на момент набрання ним чинності строки розгляду скарг позивача вже збігли.

05.08.2020 на адресу суду надійшли від представника відповідача письмові додаткові пояснення, які судом долучено до матеріалів справи як відзив на заяву про зміну позовних вимог (а.с. 160-164 т.4).

17.08.2020 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній виклав свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення, які судjv приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 26.08.2020 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.

При розгляді справи по суті кожна із сторін підтримала свої вимоги та заперечення відповідно до змісту заяв по суті.

Так, позивач, підтримуючи позовні вимоги вказує, що було порушено строк розгляду скарг, нарахування ЄСВ здійснено без проведення перевірки, спірним рішенням застосовано штраф та пеню за період з 21.09.2017 по 29.11.2019, який вже був охоплений попередніми рішеннями податкового органу, та кошти стягнуто відповідно до судового рішення ВОАС від 29.01.2019 у справі №0240/2797/18-а. Крім того, на думку позивача існує подвійне стягнення за судовим рішенням, за яким виписано виконавчий лист, та вимога, яка оскаржується в даній справі. Окремо звернуто увагу, що виконання рішення суду було відстрочено на 12 місяців до 29.01.2020, тому всі надходження з ЄСВ повинні були враховуватися виключно за вказаний платником період, не охоплений рішенням суду.

Відповідач, спростовуючи доводи позивача вказав, що відповідно до Інструкції №449, наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску та фінансових санкцій є самостійною підставою для направлення платникові вимоги про сплату боргу (недоїмки), без проведення додаткових перевірок. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку. Аналогічного змісту сформований висновок в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі №826/11623/16.

Щодо строків розгляду скарг, то відповідач вказує, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ, яким внесено зміни щодо продовження строків скарг.

Щодо відстрочення виконання рішення суду, то відповідач до 29.01.2020 заходи примусового виконання рішення суду не вчиняв. Виконавчий лист до виконання органами казначейства не був прийнятий, та був повернутий без виконання. Разом з тим, звернуто увагу, що судовим рішенням було відстрочення стягнення, натомість сума боргу не розстрочувалась, та яка відповідно до чинного законодавства зараховувалась відповідно до порядку календарної черговості її виникнення.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

Центральний військовий клінічний санаторій "Хмільник" () зареєстрований Міністерством оборони України 03.12.1998, перебуває на обліку в органах ДПС та є платником єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №0240/2797/18-а задоволено позов ГУ ДФС у Вінницькій області до Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" та стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4 514 463, 17 грн. Виконання вказаного рішення було відстрочено на 12 місяців до 29.01.2020 ухвалою суду від 19 лютого 2019 р.

12.02.2020 ГУ ДПС у Вінницькій області винесено вимогу про сплату (недоїмки) №Ю-346-17 на загальну суму заборгованості, яка станом на 31.01.2020 становить 5337755,51грн.

17.02.2020 ГУ ДПС у Вінницькій області винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за № на суму штрафу в розмірі 687 348,10 та пені в розмірі 1 495 062,60 грн. за період з 21.09.2017 до 29.11.2019.

Вимогу про сплату (недоїмки) від 12.02.2020 позивач отримав 29.02.2020, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 17.02.2020 - 19.02.2020.

10.03.2020 позивач подав скаргу на вимогу до ДПС України, яка отримана останнім 13.03.2020 вх №10856/6.

Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за № позивачем також оскаржено до ДПС України, скарга отримана останнім 02.03.2020 вх №8874/6.

Рішенням ДПС України від 31.03.2020 (а.с. 9-11 т. 1) про результати розгляду скарги щодо скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені залишено без змін, скаргу - без задоволення.

Рішенням ДПС України від 14.04.2020 (а.с. 29-31 т. 1) про результати розгляду скарги щодо скасування Вимоги про сплату (недоїмки) залишено без змін, скаргу - без задоволення.

Позивач оскаржив вимогу та рішення до суду з мотивів їх протиправності.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску, зокрема, є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до статтей 41 та 191 Податкового кодексу України контроль своєчасності подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків, зборів, платежів входить до функцій контролюючих органів, а саме органів доходів і зборів.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6, абзаців 1 і 2 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною 7 статті 9 Закону №2464-VI встановлено, що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Виходячи із положень абзацу 1 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Як зазначено у частині 10 статті 9 Закону №2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі; 3) у разі сплати єдиного внеску в іноземній валюті - день надходження коштів на відповідні рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до частини 12 статті 9 Закону №2464-VI єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Згідно частини 11 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 10 статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Згідно пункту 2 частини 11 статті 25 Закону №2464-VI податковий орган застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (у розмірі 10% до 01.01.2015).

Відповідно до частини 14 статті 25 Закону №2464-VI про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

Оскаржуючи вимогу та рішення однією із підстав для їх скасування позивач вказує, що було порушено строк розгляду скарг.

Так, вимога від 12.02.2020 отримана позивачем 29.02.2020. 10.03.2020 на адресу ДПС України подана скарга, яка отримана останнім 13.03.2020 вх №10856/6. Отже, кінцевий строк розгляду скарги 01.04.2020, натомість рішення про результати розгляду скарги датовано 14.04.2020.

Відповідно до Закону №2464-VI орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску протягом 20 календарних днів з дня її отримання зобов"язаний прийняти вмотивоване рішення. В іншому випадку така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення.

З аналогічних підстав, позивач вважає, що рішення від 17.02.2020 є протиправним, так як скарга на це рішення, що датована 26.02.2020, отримана 02.03.2020, відтак кінцевим строком розгляду скарги є 21.03.2020, натомість рішення про результати розгляду скарги від 31.03.2020.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 р. (Закон №465-IX) змінено порядок і строки розгляду податковим органом скарги платника єдиного внеску. Зокрема, абз. 7 ч. 4 ст. 25 Закону №2464 викладено в новій редакції, за змістом якого податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів із дня отримання скарги на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку;

керівник (його заступник або уповноважена особа) податкового органу може прийняти рішення про подовження строку розгляду скарги понад установлений строк, але не більше як 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника єдиного внеску до закінчення 20-денного строку;

якщо вмотивоване рішення за скаргою платнику єдиного внеску не надсилають протягом 20-денного строку або впродовж строку, подовженого за рішенням керівника (його заступника чи уповноваженої особи) податкового органу, таку скаргу вважають повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків.

Даний Закон опубліковано 26.02.2020 р. у офіційному виданні «Голос України» №37 та набрав чинності з 27.02.2020.

Відтак, скарга позивача, що датована 26.02.2020, на рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за № від 17 лютого 2020 направлена на адресу ДПС України за правилами ч. 4 ст. 25 Закону №2464, яка в редакції станом на 26.02.2020 вказувала, що податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення податковим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Аналогічного змісту про розгляд скарги вказує і Порядок розгляду контролюючими органами скарги на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов"язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженим наказом Мінфіну від 09.12.2015 №1124 (далі - Порядок №1124).

Відповідно до п. 1 розділу ІУ Порядку №1124, контролюючий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску протягом 30 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під підпис. Якщо протягом цього строку вмотивоване рішення контролюючим органом не надсилається платнику єдиного внеску, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску.

Відповідно до п. 4 розділу І Порядку, діючого на день подання скарги за процедурою, передбаченою цим порядком, перебіг строку розгляду скарги починається з наступного робочого дня після її надходження до контролюючого органу.

Відтак, на думку суду, скарга розглянута в межах та відповідно до положень Закону №2464 та Порядку №1124, оскільки вона направлена до ДПС за процедурою оскарження та нормами, діючими станом на 26.02.2020, тому твердження позивача в цій частині судом відхиляються.

Щодо скарги від 10.03.2020 на вимогу до ДПС України, яка отримана останнім 13.03.2020 вх №10856/6, то вона позивачем уже подана за нормами Закону №2464, в редакції Закону №465-IX, яким змінено порядок і строки розгляду податковим органом скарги платника єдиного внеску, а саме щодо встановленого строку протягом 20 календарних днів із дня отримання скарги.

На ряду із цим, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 540-IX) внесено зміни до розділі VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", доповнивши пунктом 9-13, яким тимчасово, на період до 31 травня 2020 року (включно), зупиняється встановлений цим Законом строк розгляду скарг платників податків єдиного внеску, що надійшли/надійдуть до 31 травня 2020 року та/або які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року. Таке зупинення не породжує будь-яких наслідків, передбачених частиною четвертою статті 25 цього Закону.

Податковий орган, який розглядає скаргу платника єдиного внеску, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його платнику єдиного внеску на адресу платника єдиного внеску поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Цей Закон набрав чинності 02.04.2020 року. Позивач стверджує, що Закон № 540-IX не підлягає застосуванню, оскільки кінцевий строк розгляду скарги сплинув 01.04.2020.

Проте з таким твердженням суд не погоджується, оскільки наслідки, що передбачені ч. 4 ст. 25 Закону №2464, у разі не надання вмотивованого рішення у 20-денний строк податковим органом, для позивача не наступили, так як скаргу вважається повністю задоволеною на користь платника єдиного внеску з дня, наступного за останнім днем закінчення строків.

Оскільки позивач у останньому абз у заяві про зміну підстав (а.с. 98 т. 1) самостійно вказує , що кінцевий строк розгляду скарги є 01.04.2020, то задоволенням скарги, за логікою позивача, є день 02.04.2020, в той час, коли у цю дату вступив в дію Закон № 540-IX про відтермінування строку розгляду скарг, які не розглянуті станом на 18 березня 2020 року.

Так, дійсно, скарга не була розглянута станом на 01.04.2020, проте її було розглянуто 14.04.2020, та, відповідно, прийнято рішення №13228/6199-00-08-06-01-06, яким позивачеві було відмовлено у задоволені скарги.

Отже аргументи позивача про порушення строку розгляду скарг судом відхиляються, з наведених вище мотивів.

Крім того, відповідно до матеріалів справи недоїмка, яка рахується за ЦВКС "Хмільник" та яка відображена у вимозі від 12.02.2020 №Ю-346-17, виникла в результаті несплати задекларованих сум в самостійно поданих санаторієм звітах по ЄСВ. Зокрема за кодом бюджетної класифікації 71010000 - недоїмка рахується з 21.01.2019 по 20.01.2020 згідно звітів; за кодом бюджетної класифікації 71020000 - недоїмка рахується з 20.12.2017 по 20.01.2020 згідно звітів.

Суд звертає увагу позивача, що в силу Закону №2464, не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником (ст. 25 Закону №2464).

Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений наказом Мінфіну від 14.04.2015 № 435, встановлює, що відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник (п.16 розділ ІІ).

Також суд відхиляє доводи позивача, що нарахування ЄСВ здійснено без проведення перевірки, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464, податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено Інструкцію затвердженої Наказом Міністерства Фінансів України від 20.04.2015 №449, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (Інструкція №449).

Відповідно до п. 3 розділу УІ Інструкції №449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

За вимогами п. 4 розділу УІ Інструкції, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних з інформаційної системи органу доходів і зборів у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску. Недоїмкою ж є сума єдиного внеску, своєчасно не сплачена у строки, встановлені Законом.

Такий висновок сформовано у подібних правовідносинах Верховним Судом у постанові від 11.09.2018 по справі №826/11/623/16.

Організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), визначає Порядок, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок № 422).

Згідно п. 2 Порядку 422, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Відповідно до термінів, вживаних до цього порядку, інформаційна система органів ДФС - інтегрована структура, що складається з одного чи більшої кількості процесів, компонентів апаратного та програмного забезпечення, засобів та персоналу, що забезпечує можливість задоволення встановленої потреби або цільової функції;

первинні показники - показники, що містяться у первинних документах та є визначальними для характеристики процесів адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску;

первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).

ІКП відкриваються автоматично кожному платнику у разі:

нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, самостійно визначених платником (за фактом надходження податкових декларацій, розрахунків, уточнюючих розрахунків);

нарахування сум грошових зобов`язань і пені з податків, зборів та сум єдиного внеску, визначених органом ДФС (акт перевірки, податкове повідомлення-рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, передбачених Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», рішення про застосування штрафних санкцій по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску).

З аналізу з наведених норм Інструкції №449 та Порядку № 422 слід дійти висновку, що недоїмка, розрахунок штрафних санкцій по єдиному внеску та пені, здійснюється в ІКП на підставі даних цієї інформаційної системи відповідно до первинних показників та платіжних документів.

Відтак, твердження позивача про необхідність складення Актів перевірки в даному випадку судом відхиляються з огляду на те, що цей розрахунок здійснюється в ІКП на підставі даних цієї інформаційної системи в автоматичному режимі.

З приводу доводів позивача, що відповідачем не виконується рішення, яке набуло законної сили та є обов"язковим до виконання, то суд встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у справі №0240/2797/18-а задоволено позов ГУ ДФС у Вінницькій області до Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" та стягнуто кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 4 514 463, 17 грн.

Відповідно до ухвали суду від 19 лютого 2019 р. виконання вказаного рішення було відстрочено на 12 місяців до 29.01.2020, тобто відстрочено стягнення.

За змістом частини 6 статті 25 Закону №2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Верховний Суд у постанові від 21.05.2020 у справі №1.380.2019.001414 зауважив, якщо на час перерахування платником податків єдиного соціального внеску у нього була заборгованість із цього платежу, то перераховані останнім кошти фіскальним органом правомірно зараховуються в рахунок погашення цієї заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення без зміни напрямку сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податків

Відповідно частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, відповідачем правомірно зараховані у рахунок погашення наявної заборгованості кошти, спрямовані позивачем на погашення поточних платежів, оскільки це прямо передбачено положеннями Закону №2464-VI.

Крім того, суд погоджується із позицією відповідача, що ухвалою суду по справі №0240/2797/18-а відстрочено стягнення, однак, не розстрочено сплату ЄСВ, яка є несвоєчасною, а також штрафні санкції та пеня.

Верховний Суд у постанові від 06 травня 2020 року по справі №804/1290/16 сформував висновок, що жодних обставин, які можуть слугувати підставами для відстрочення сплати єдиного внеску або звільнення платника від нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, чинним законодавством не передбачено.

Щодо існування двох виконавчих документах, по одному боргу, на чому наполягає позивач, судом оцінюються критично, оскільки відповідачем надано достатні та допустимі докази того, що виконавчий лист, який виданий по справі №0240/2797/18-а, був повернутий без виконання управлінням державної казначейської служби України у Хмільницькому районі та м. Хмільнику 17.03.2020 та 24.03.2020 (а.с. 165-170 т.1).

Щодо тверджень позивача про подвійне застосування санкцій за один і той же період, то суд їх також відхиляє з огляду на таке.

Так, у позовній заяві позивач зазначає (а.с. 2 абз знизу, а.с. 3 абзац зверху т.1), рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.01.2019 у №0240/2797/18-а були встановлені наступні обставини: станом на дату звернення до суду, тобто 17.08.2018, за ЦВКС "Хмільник" рахується податковий борг з єдиного внеску в загальній сумі 4514463,17, з яких 3201455,27 - основний платіж, 407746,46грн - штрафна санкція та 905261,44 грн - пеня. Вказано, що заборгованість виникла внаслідок самостійно поданих платником звітів та прийнятих податковим органом рішень № від 05.09.2017, № від 16.03.2018 про нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов"язань.

З метою установлення періоду, за який позивачу нараховано штрафні санкції, та перевіряючи доводи в частині подвійного застосування штрафу та пені, судом витребувано з архіву суду матеріали адміністративної справи №0240/2797/18-а за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" про стягнення податкового боргу, для дослідження окремих доказів під час розгляду по суті справи №120/1765/20-а.

Установлено, відповідно до рішення податкового органу № від 05.09.2017 до ЦВКС "Хмільник" застосовано штраф та нарахована пеня за несплату (неперерахування) або невчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 22.12.2015 до 31.08.2017, рішенням № від 16.03.2018 - за період з 21.07.2016 до 15.03.2018, натомість спірним рішенням, яке є предметом спору у даній справі, № від 17.02.2020 - періодом є з 21.09.2017 до 29.11.2019. Відтак, твердження позивача спростовуються вказаними рішеннями, тому судом відхиляються, оскільки всі три періоди є різними.

Крім того, відповідно до ІПК (а.с. 49-85 т. 1), станом на 31.12.2016 за позивачем рахується недоїмка у розмірі 2570512,98грн, залишок несплаченої пені 791617,64грн, заборгованість всього - 3362130,62грн., станом на 31.12.2017 за позивачем рахується недоїмка у розмірі 3388934,37грн, залишок несплаченої пені 694667,32грн, заборгованість всього - 4083601,69грн., станом на 31.12.2018 за позивачем рахується недоїмка у розмірі 4387920грн, залишок несплаченої пені 1055645,5грн, заборгованість всього - 5443565,5грн.; станом на 31.12.2019 за позивачем рахується недоїмка у розмірі 4586714,08грн, залишок несплаченої пені 413126,01грн, заборгованість всього - 4999840,09грн.

Загальна сума сплачених коштів з 20.06.2017 по 20.01.2020 становить 9418717,11грн, що підтримується кожною із сторін. Проте, наявність невчасної сплати (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску не спростовується доводами позивача, натомість доводиться матеріалами справи, що вказує на необгрунтованість позовних вимог.

Згідно з пункту 1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх рішень, у зв`язку із цим в задоволені позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що в задоволені позовних вимог відмовлено, відтак судові витрати на користь позивача не присуджуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Центрального військового клінічного санаторію "Хмільник" - відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: Центральний військовий клінічний санаторій "Хмільник" (код ЄДРПОУ - 08482599, вул. 1 травня, 39, м. Хмільник, Вінницька область, 22000), Головного управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 43142454, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: (16.11.2020)

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна