Справа № 320/3548/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року № 320/3548/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Керівника апарату Миронівського районного суду Київської області, третя особа - суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук Андрій Сергійович, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Керівника апарату Миронівського районного суду Київської області, третя особа - суддя Миронівського районного суду Київської області Поліщук Андрій Сергійович, в якому просить суд:

- визнати протиправними відмову керівника апарату Миронівського районного суду Київської області Тимошенка Ігоря Анатолійовича у задоволенні подання судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука Андрія Сергійовича від 17 березня 2020 року про призначення своїм додатковим помічником ОСОБА_1 .

- зобов`язати керівника апарату Миронівського районного суду Київської області видати наказ про призначення ОСОБА_1 додатковим помічником судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука Андрія Сергійовича за його поданням від 17 березня 2020 року вхідний № 294/20.

Обгрунтовуючи такі вимоги позивач зазначила, що 17 березня 2020 року суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_2 звернувся до керівника апарату Миронівського районного районного суду Київської області ОСОБА_3 із поданням про призначення мене своїм додатковим помічником.

Того ж дня я також звернулася до керівника апарату Миронівського районного суду Київської області Тимошенка І.А, із заявою про призначення мене додатковим помічником судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_2 (копія додається).

28 березня 2020 року керівник апарату Миронівського районного суду Київської області Тимошенко І Д. своїм листом №01-18/3/2020, розглянувши мою заяву та подання судді ОСОБА_4 відмовив у призначенні мене додатковим помічником судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука АС. з наступним обгрунтуванням «для цього відсутні законні підстави».

Позивач вважає, що відмовляючи судді Миронівського районного суду Київської області Поліщуку А С, у задоволенні його подання від 17 березня 2020 року № 294/20, як наслідок і в задоволенні моєї заяви від 17 березня 2020 року № 1675/20 про призначення додатковим помічником судді, керівник апарату Миронівського районного суду Київської області Тимошенко I.A. діяв поза межами повноважень та не в спосіб передбачений законодавством, як того вимагають ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну службу», оскільки його відмова не містить підстав для такого рішення, передбачених пунктом 9 Положення про Положення про помічника судді, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 № 21, яке розроблено відповідно до вимог Законів України "Про судоустрій і статус суддів", "Про державну службу" та визначає єдині засади й умови діяльності, правовий статус особи, яка займає посаду помічника судді, та містить вичерпний перелік підстав для відмови судді у призначенні помічників

Тобто ця відмова прямо порушує гарантію забезпечення права громадян на працю, передбачену ст. 5-1 Кодексу законів про працю України, зокрема правовий захист держави Україна від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу.

Ухвалою суду від 30.04.2020 в цій справі відкрито загальне позовне провадження.

Відповідач, заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, зазначив, що причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності у судді (третьої особи) права мати додаткового помічника.

З огляду на ті обставини, що суддя не наділений таким правом, відповідач висловив думку про те, жодного права позивача на працю, передбаченого Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Закону України «Про державну службу», та Закону України «Про судоустрій та статус суддів», оспорюваною відмовою порушено не було.

У зв`язку з цим відповідач вважає, що відсутній предмет спору з позивачем - ОСОБА_1 , оскільки правовідносини виникли з особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме суддею Миронівського районного суду Київської області Поліщуком A.C.

Протокольною ухвалою суду від 21.10.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог з огляду на наступне.

У частині другій статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну службу», державна служба здійснюється з дотриманням принципу законності, який покладає обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожний суддя має помічника (помічників), статус і умови діяльності якого (яких) визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Помічником судді може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту і вільно володіє державною мовою. Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Трудові відносини з помічником судді регулюються Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Законом України «Про державну службу», Законом України «Про судоустрій та статус суддів» та Положенням про помічника судді, затвердженим рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 № 21.

Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади наказом керівника апарату суду за поданням судді, з дотриманням вимог законодавства про працю, ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 92 Закону України «Про державну службу», з урахуванням особливостей, передбачених Положенням про помічника судді.

4 березня 2020 року до керівника апарату Миронівського районного суду надійшло подання судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_5 вх. 1466/20 від 04.03.2020 про призначення ОСОБА_1 його додатковим помічником.

Подання судді ОСОБА_5 про призначення додаткового помічника було розглянуто і листом вх.256/20 від 11 березня 2020 року у його задоволенні відмовлено.

Ініціатору подання було повідомлено, що у відповідності до Положення про помічника судді правом мати додаткового помічника наділені: голова суду, заступник голови суду, у виключних випадках додаткового помічника можуть мати секретар судової палати або судді, у яких найбільше судове навантаження. Суддя ОСОБА_6 не займає посаду голови Миронівського районного суду, чи заступника голови суду, та не є суддею цього суду, у якого найбільше судове навантаження.

Судді було повідомлено, що у даний час найбільше судове навантаження має суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_7 , а тому саме їй призначено додаткового помічника та надані дані АСДС КП «Д-3» щодо кількості судових справ за період з 01.11.2019 року по 05.03.2020 року, за якими у судді ОСОБА_8 у вказаний період перебувало у провадженні 829 судових справ, тоді як у судді Поліщука A.C. 387 справ; розглянуто суддею Капшук JI.O. 436 справ, суддею ОСОБА_9 - 230 справ; залишок нерозглянутих справ у судді Капшук J1.0. - 393, у судді Поліщука A.C. - 157.

Також ініціатору подання повідомлено, що ОСОБА_1 не має вищої юридичної освіти за кваліфікацією магістр, як такої, що зазначено у поданні. Згідно даних копії диплома серія НОМЕР_1 від 28 лютого 2020 року, ОСОБА_1 закінчила у 2020 році Національний університет «Одеська юридична академія», здобула кваліфікацію ступінь вищої освіти магістр, спеціальність «Публічне управління та адміністрування».

Відповідно до п.1.4 Типової посадової інструкції помічника судді місцевого загального суду затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 липня 2005 року №86 на посаду помічника судді призначається особи, які мають повну вищу освіту за спеціальністю «Правознавство» або «Правоохоронна діяльність» з освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста або магістра.

Судді роз`яснено, що на час звернення з поданням у штаті Миронівського районного суду Київської області, затвердженому ТУ ДСА України в Київській області, наявні 4 посади помічника судді та 1 посада помічника голови суду, із яких вакантними є 1 посада помічника судді та 1 посада помічника голови суду.

На посаді судді суду штаті суду перебуває суддя ОСОБА_10 , відносно якого очікується видача Указу Президента України про призначення його суддею безстроково, а тому відповідно одна посада помічника судді зберігається саме з метою забезпечення призначення йому помічника судді.

Посада голови Миронівського районного суду Київської області являється вакантною, а тому і посада помічника голови суду залишається вакантною.

З огляду на викладені вище обставини, наказ про призначення додаткового помічника судді ОСОБА_11 не був виданий, оскільки для цього були відсутні законні підстави.

17 березня 2020 року подання судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_5 вх.294/20 від 17.03.2020 про призначення ОСОБА_1 додатковим помічником подано повторно.

Враховуючи те, що жодна з вище наведених та повідомлених судді підстав про відмову у призначенні додатковим помічником судді ОСОБА_1 не змінилася, листом вх. 310/20 від 23.03.2020 року судді ОСОБА_11 повторно повідомлено про відсутність підстав для призначення йому додаткового помічника.

Судді в чергове роз`яснено, що відповідно до Положення про помічника судді правом мати додаткового помічника у виключних випадках наділені судді, у яких найбільше судове навантаження. Дана норма була застосована відносно судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_7 , яка тривалий час працювала в суді одна.

Листом вх.01-18/3/2020 ОСОБА_1 повідомлено про те, що у даний час наказ про призначення її додатковим помічником судді ОСОБА_5 не може бути винесено, оскільки для цього відсутні законні підстави.

Згідно пункту 2 розділу І Положення про помічника судді, затвердженого рішенням Ради суддів України 18.05.2018 № 21, у виключних випадках додаткового помічника можуть мати судді, у яких найбільше судове навантаження.

У штаті Миронівського районного суду Київської області є п`ять одиниць посад суддів.

З 19 серпня 2018 року суддя ОСОБА_7 була єдиним суддею Миронівського районного суду Київської області, щодо якого автоматизованою системою документообігу суду здійснювався розподіл судових справ.

Правосуддя у суді тривалий час та до 18 жовтня 2019 року суддя ОСОБА_7 здійснювала сама.

Оскільки навантаження на суддю було надмірно високе, вжиття заходів щодо оперативного розгляду судових справ стало фактично неможливим.

При такому судовому навантаженні суддя здійснювала адміністративні повноваження голови Миронівського районного суду Київської області та мала одного помічника.

У апараті суду помічник судді був відсутній.

Про надмірне судове навантаження суддя повідомила Раду суддів України, зазначила, що з метою забезпечення належного та своєчасного виконання нею професійних обов`язків потребує допомоги додаткового помічника, повідомила про відсутність в Миронівському районному суді помічників інших суддів та запитала, чи можливе призначення на посаду помічника судді для тимчасового виконання повноважень додаткового помічника особи, яка не займає посаду помічника судді.

Судді було роз`яснено, що вона має право на додаткового помічника, оскільки має місце виключний випадок.

23.05.2019 року, за поданням судді Капшук Л.О., відповідно до пунктів 2, 8 Положення про помічника судді додатковим помічником судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_7 , як судді, що має найбільше судове навантаження, на період наявності у неї найбільшого судового навантаження призначено ОСОБА_12 .

Відповідно до даних довідки вх. №415/20 від 08.05.2020, згідно автоматизованої системи документообігу суду КП Д-3 (АСДС) було здійснено побудова звіту за формою 1-мзс в період (з 18.10.2019 по 17.03.2020 р.) щодо стадій розгляду справ.

Найбільше судове навантаження на час звернення судді ОСОБА_5 з поданням про призначення йому додаткового помічника, як вперше так і повторно, мала суддя Капшук Л.О.

За загальним правилом, у разі визначення «найбільш поточного навантаження» на того чи іншого суддю, слід передбачити взаємозв`язок між оцінкою цього навантаження та показниками статистичних даних, що ведуться в судах.

Загальний показник судового навантаження на суддю ОСОБА_7 у 2019 році (порівняно з іншими суддями у суді, регіоні з урахуванням спеціалізації) був 149,63, тоді як показник навантаження у суді - 90,34, у регіоні - 63.

Загальний показник судового навантаження на суддю Поліщука A.C. у 2019 році (порівняно з іншими суддями у суді, регіоні з урахуванням спеціалізації) був 43,2 тоді як показник навантаження у суді - 90,34, у регіоні - 63.

Згідно довідки вх.№419/20 від 08 травня 2020 року, в період з 18 жовтня 2019 року по 30 квітня 2020 року було 135 робочих днів; 5 святкових та 56 вихідних.

Із загальної кількості вихідних та святкових днів суддя ОСОБА_13 чергувала, як слідчий суддя, 53 дні; суддя ОСОБА_6 чергував, як слідчий суддя, 7 днів.

Із загальної кількості робочих днів суддя Поліщук A.C. перебував у нарадчій кімнаті 51 день, тоді як суддя ОСОБА_13 не подавала довідки про перебування в нарадчій кімнаті строком понад один робочий день.

Згідно штатного розпису на 2020 рік в Миронівському районному суді Київської області передбачено 4 посади судді та 1 посада голови суду, 4 посади помічника судді та 1 посада помічника голови суду.

На час звернення судді ОСОБА_5 з поданням даний час вакантними залишалися 1 посада голови суду, 1 посада судді, 1 посада помічника голови суду та 1 посада помічника судді.

20 жовтня 2019 року за поданням судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_5 помічником судді призначено ОСОБА_14 .

Окрім цього, Указом Президента України №176/2020 « Про призначення судді» від 12 травня 2020 року, на посаду судді Миронівського районного суду Київської області безстроково призначено ОСОБА_15 .

З 13 травня 2020 року ОСОБА_10 приступив до виконання обов`язків судді Миронівського районного суду Київської області безстроково, про що суддею, що здійснює адміністративні повноваження голови Миронівського районного суду Київської області, винесено наказ №4/К від 13 травня 2020 року «Про призначення безстроково суддю ОСОБА_15 ».

15 травня 2020 року суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_10 звернувся до керівника апарату суду з поданням про призначення йому помічником судді ОСОБА_16

Наказом №45/К від 15 травня 2020 року «Про призначення ОСОБА_16 », з 15 травня 2020 року її призначено на посаду помічника судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_15 .

Враховуючи те, що штатним розписом Миронівського районного суду Київської області була передбачена одна вакантна посада помічника судді, то саме на вказану посаду призначено помічником судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_15 , за його поданням.

Відповідач повідомив, що на даний час вакантні посади помічника судді у Миронівському районному суді відсутні.

Суд вважає, що у Миронівському районному суді Київської області, де штатним розписом передбачено 4 посади судді і 1 посада голови суду та відповідно 4 помічника судді і 1 посада помічника голови суду, у виключному випадку можливе призначення додаткового помічника судді лише одному судді, у якого найбільше судове навантаження.

В умовах, коли б усі посади суддів були укомплектовані, не було б можливості будь-кому призначити додаткового помічника судді, не збільшивши штатну численність помічників судді.

Станом на 17 березня 2020 року і у даний час найбільше судове навантаження має суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_7 , яка, окрім здійснення правосуддя, здійснює адміністративні повноваження голови Миронівського районного суду, має найбільше днів чергувань, як слідчий суддя.

Посилання позивача на пункт 9 Положення про помічника судді, затвердженого 18 травня 2018 року рішенням Ради суддів України №21 від 18.05.2018 року, про те, що керівник апарату відмовляє судді в задоволенні подання про призначення на посаду помічника судді у випадку, коли претендент не відповідає вимогам, установленим частиною другою статті 157 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а також у випадках, коли претендент на посаду помічника судді: в установленому законом порядку визнаний недієздатним або дієздатність якого обмежена; - має судимість за вчинення умисного злочину, якщо така судимість не погашена або не знята в установленому законом порядку; відповідно до рішення суду позбавлений права займатися діяльністю, пов`язаною з виконанням функцій держави, або займати відповідні посади; має не погашене адміністративне стягнення за корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення; має громадянство іншої держави є безпідставним.

Керівник апарату суду відмовляє судді в задоволенні подання про призначення на посаду помічника судді у випадку, коли претендент не відповідає вимогам, установленим частиною другою статті 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також у інших випадках, передбачених Положенням про помічника судді.

Основною підставою для відмови у задоволенні подання судді ОСОБА_5 про призначення йому додаткового помічника був той факт, що суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_6 не наділений правом мати додаткового помічника, оскільки не є суддею, що має найбільше поточне навантаження.

Щодо порушення права позивача на працю суд вважає за необхідним зазначити наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В свою чергу, під захистом права слід розуміти державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності у судді права мати додаткового помічника.

З огляду на ті обставини, що суддя не наділений таким правом, жодного права позивача на працю, передбаченого Конституцією України, Кодексом законів про працю України, Закону України «Про державну службу», та Закону України «Про судоустрій та статус суддів» порушено не було.

Суд вважає, що відсутній предмет спору з позивачем ОСОБА_1 , оскільки правовідносини виникли з особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме суддею Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_9

Якщо третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_6 , не оскаржує відмову керівника апарату Миронівського районного суду Київської області Тимошенка I.A. у задоволенні подання судді ОСОБА_5 про призначення додатковим помічником ОСОБА_1 , то окремо розглядати оскаржувані позивачем дії є безпідставним, оскільки відповідно до пункту 7 Положення про помічника судді судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді. Дане подання було розглянуто і у його задоволенні відмовлено.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача видати наказ про призначення ОСОБА_1 додатковим помічником судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука A.C. за його поданням від 17 березня 2020 року №294/20.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпечені ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Як випливає із змісту Рекомендацій №R(80) 2 Комітету Міністрів державам членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 1 1.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиний критерієм здійснення правосуддя є право.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто коли у межах, які визначені законодавством, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів рішення.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетентністю перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх повноважень з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади входить за межі завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання для суб`єкта.

Враховуючи вищевикладене, вимоги в частині зобов`язання відповідача видати наказ про призначення ОСОБА_1 додатковим помічником судді Миронівського районного суду Київської області Поліщука A.C. за його поданням від 17 березня 2020 року №294/20, не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до приписів частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд визнає адміністративний позов таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.