Справа № 465/4831/18
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

29.10.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Мартьянова С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 року та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Максим Андрія Михайловича та Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 року та закриття провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 20.04.2018 р. до 07.05.2018 р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було проведено позапланову перевірку, за результатами якої були складені наступні документи: акт перевірки № 228/18; протокол про адміністративне правопорушення № 228/18-1 від 07.05.2018 року; протокол про адміністративне правопорушення № 228/18-2 від 07.05.2018 року; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 240/18-1 від 07.05.2018 року; припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил № 240/18-2 від 07.05.2018 року.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Максим А.М. 13.06.2018 р. прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення №64/1л/18-ф/пз, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Із вищевказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення позивач ознайомився 03.08.2018 р.

Із змісту оскаржуваної постанови Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області по справі про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проводяться будівельні роботи прибудови до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до Довідки №3-06-8-706Л від 05.07.2016 р. виданої Виконавчим комітетом Винниківської міської ради ОСОБА_1 , як забудовнику земельної ділянки, яка належить йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІІ-ЛВ №011505 від 18.12.2002 р., к/н :05:002:0197 присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_1 без права на виконання будівельних робіт, а саме без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а також без права на виконання будівельних робіт - поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта (об`єкт будівництва здійснюється на підставі будівельного паспорта) згідно Переліку об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011 №466.Також ОСОБА_1 проводяться будівельні роботи прибудови до житлового будинку за вищевказаною адресою, які виконуються з порушенням будівельних норм. Згідно Додатку 3.1 мінімальна відстань між будівлями повинна становити 8 м, а по факту встановлено 4,36 м до будинку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . Згідно з вимогами п.8.5а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» згідно якого використання земельних ділянок в охоронних і санітарно-захисних зонах електричних мереж повинне бути письмово узгоджене з власниками цих мереж, державними органами пожежної охорони та санітарного нагляду. В охоронних та санітарно-захисних зонах електричних мереж забороняється будувати житлові, громадські та дачні будинки. Під час проведення перевірки, встановлено, що на відстані орієнтовно 1 м від даху проходить повітряна лінія електропередачі 10 кВ, охоронна зона якої, відповідно до таблиці 8.5а* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» становить 10 м по обидва боки від крайніх проводів електропередачі. Тобто, будинок знаходиться в охоронній зоні вказаної лінії.

Позивач не погоджується із вищевказаною постановою Департаменту державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області, вважає що при винесенні зазначеної постанови №64/1л/18-ф/пз допущено порушення норм КУпАП, неповноту, не враховано усі обставини, що мають важливе значення для справи, відтак оскаржувана постанова є безпідставною та незаконною а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач у відповідь на доводи Департаменту ДАБІ у Львівській області, викладені в оскаржуваній постанові про те що, позивачем проводились будівельні роботи без права на виконання будівельних робіт, а саме без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а також без права на виконання будівельних робіт - поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, зазначає про те, що у період позапланової перевірки, що проводилася відповідачем у період з 20.04.2018 року по 07.05.2018 року, жодних будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не проводив. Стверджує, що на момент перевірки та винесення припису позивач перебував за кордоном, а будинок (включно із будь-якими прибудовами) вже було введено в експлуатацію, що виключає можливість його будівництва. Адже, із технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається, що ще станом на 12.12.2017 року будинок вже було споруджено, тобто - його будівництво було вже завершено. При цьому, прибудови а-1 та а1-1 вже були споруджені і позначені у такому технічному паспорті. Крім того, станом на 13.12.2017 року позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2017 року індексний номер витягу 107821174. Таким чином, будинок (включно із будь-якими прибудовами) вже було введено в експлуатацію та юридично оформлено ще у грудні 2017 року. Вказане повністю спростовує проведення позивачем будівництва у період, охоплений перевіркою, за наслідками якої було винесено постанову.

Крім того, позивач зазначає, що безпідставними є і посилання, викладені в оскаржуваній постанові на недотримання позивачем встановленої відстані до повітряних ліній електропередач та перебування будинку у охоронній зоні таких ліній. Адже, із технічної документації на земельну ділянку, яка належить позивачу на праві власності та відносно якої органом контролю здійснювалась перевірка, не вбачається наявності жодних охоронних чи санітарно-захисних зон електричних мереж.

На спростування твердження органу контролю про те, що позивачем було порушено вимоги ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова міських і сільських поселень» стосовно дотримання відстані між його будинком та будинком ОСОБА_2 (сусіда), який знаходиться на суміжній земельній ділянці позивач зазначає, що саме ОСОБА_2 не було дотримано містобудівних вимог при розміщенні будівлі, оскільки його будинок знаходиться ближче нормативно передбаченої відстані до межі земельної ділянки. Саме через розміщення будинку останнього із порушеннями ДБН, відстань між будинками є меншою ніж 8м. На підтвердження вказаного, позивач, зокрема, посилається на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 06.11.2014 р. у справі № 463/176/14.

Крім цього, позивач наголошує на тому, що при проведенні перевірки та складанні постанови, органом контролю було допущено низку порушень чинного законодавства. Зокрема, Департаментом ДАБІ у Львівській області, було порушено максимальний строк проведення позапланової перевірки. За результатами проведення перевірки органом контролю було складено два протоколи про адміністративні правопорушення: один за ч.4 ст. 96 КУпАП, інший за ч.1 ст. 96 КУпАП, проте постановою було встановлено лише порушення ч.4 ст. 96 КУпАП. До того ж, позивач не був присутнім при проведенні позапланової перевірки та складанні актів та протоколів, в супереч вимоги ст. 268 КУпАП. Крім того, позивач наголошує на тому, що оскаржуваною постановою адміністративне стягнення було накладено поза межами двохмісячного терміну, встановленого чинним законодавством.

Ухвалою 14.08.2018 року Франківського районного суду м. Львова відкрито провадження у адміністративній справі та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи.

На адресу суду поступив відзив, який мотивований тим, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на об`єкті «будівництво на АДРЕСА_1 », було виявлено те, що будівельні роботи прибудови до житлового будинку проводяться із порушенням ДБН. Зокрема, позивачем проводились будівельні роботи без права на виконання будівельних робіт, а саме без отримання будівельного паспорта забудови земельної ділянки, а також без права на виконання будівельних робіт - поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта. Вважає, що позивача правомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 ст.96 КУпАП. Просить у задоволенні позову відмовити.

На адресу суду 14.09.2018 року надійшла відповідь на відзив, у якій позивач вказує, що не погоджується із відзивом на позовну заяву, оскільки останній повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

В подальшому 11.04.2019 року ухвалою Франківського районного суду м. Львова провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1340/3798/18 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів № 240/18-1 та № 240/18-2.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова 13.04.2020 року поновлено провадження у справі.

На адресу суду 20.10.2020 року надійшли письмові пояснення від позивача, з яких вбачається, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі №1340/3958/18 за позовною заявою Державної архітектурно - будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання за власний рахунок здійснити знесення самовільно збудованого будинку, винесено рішення, яким у задоволенні позову про знесення будинку було відмовлено повністю. Вказане рішення набрало законної сили та має преюдиційне значення для даної справи.

В судове засідання представник позивача адвокат Рісний М.Б. подав клопотання про розгляд справ без участі представника позивача та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Додатково представник позивача поряд із клопотанням надав у розпорядження суду копії рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 р. та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 р. у справі № 1340/3798/18, Зазначив, що вказаними судовими рішеннями встановлено законність дій позивача і відповідно протиправність дій Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача у вищезгаданому клопотанні просив суд позов задоволити.

Представник відповідача в судове засідання подала клопотання про розгляд справи у її відсутності з метою уникнення поширення корона вірусу. Просить суд виключити з числа відповідачів головного інспектора будівельного нагляду інспекції відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Максима А.М. у зв`язку із його звільненням.

У відповідності до вимог ст.205 КАС України суд вирішує проводити розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи подані письмові пояснення та заяви, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі Порядок № 553) державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції.

Пунктом 5 Порядку № 553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року № 553 (з наступними змінами та доповненнями) затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553).

Відповідно до п.п.2 п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю №553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом.

Згідно ч.2 ст.41 цього ж Закону орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно ч.1 ст.4 цього ж Закону Порядок накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 року №244 цей Порядок визначає процедуру накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - штрафи), що передбачені Законом України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Згідно п. 2 цього ж Порядку справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, розглядаються такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: 1) виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; 2) структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; 3) Держархбудінспекцією.

Накладати штраф від імені органів, визначених в абзацах другому-четвертому пункту 2, мають право: керівники виконавчих органів з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; керівники структурних підрозділів з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; головні інспектори будівельного нагляду.

Згідно пунктів 4-7 цього ж Порядку у разі вчинення одним суб`єктом містобудування двох або більше правопорушень у сфері містобудівної діяльності штраф накладається за кожне правопорушення окремо.

У разі вчинення одного правопорушення у сфері містобудівної діяльності декількома суб`єктами містобудування штраф накладається на кожного з них.

Накладення на суб`єкта містобудування штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності не звільняє від відповідальності, передбаченої Кодексом України про адміністративні правопорушення, посадових осіб такого суб`єкта, до службових обов`язків яких належить забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Штраф за правопорушення може бути накладено на суб`єкта містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніше ніж через три роки з дня його вчинення.

Днем виявлення правопорушення є день складення акта перевірки відповідного суб`єкта містобудування.

Притягнення суб`єктів містобудування до відповідальності не звільняє їх від відшкодування заподіяної внаслідок правопорушення шкоди.

Судом встановлено, що 16.04.2018 року Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області отримав звернення Личаківського відділу поліції у Львівській області Національної поліції України від 16.04.2018 року № 4753/3918 з проханням провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов та інших нормативних документів під час будівництва позивачем індивідуального житлового будинку на вул. Стрілецькій,8 у м. Винники Львівської області.

Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 18.04.2018 року було видано направлення для проведення позапланового заходу № 228/18-пз для здійснення позапланової перевірки на об`єкті: Будівництво на вул. Стрілецькій,8 у м. Винники Львівської області.

Крім того, 05.05.2018 року Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було видано направлення для проведення позапланового заходу № 269/18-пз для здійснення позапланової перевірки на об`єкті: Будівництво на вул. Стрілецькій, 8 у м. Винники Львівської області. Строк дії направленні з « 05 травня до 08 травня 2018 року».

З 20.04.2018 р. до 07.05.2018 р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області було проведено позапланову перевірку, за результатами якої були складені такі документи: акт перевірки № 228/18; протокол про адміністративне правопорушення № 228/18-1 від 07.05.2018 року; протокол про адміністративне правопорушення № 228/18-2 від 07.05.2018 року; припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 240/18-1 від 07.05.2018 року; припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил № 240/18-2 від 07.05.2018 року.

За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності Департаментом державно архітектурно-будівельного контролю у Львівській області прийнято 13.06.2018 року постанову по справі про адміністративне правопорушення № 64/1п/18-ф/пз, відповідно до якої ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 (п`ять тисяч ) гривень.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі Закон №3038-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до положень статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У відповідності до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17 лютого 2011 року (далі Закон №3038-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)).

Частиною першою статті 9 Закону України № 687-XIV від 20 травня 1999 року встановлено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України № 687-XIV від 20 травня 1999 року замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані зокрема: забезпечувати будівництво об`єктів архітектури згідно з робочою документацією, застосовувати будівельні матеріали, вироби і конструкції, які відповідають державним стандартам, нормам і правилам і такі, що пройшли сертифікацію, якщо вона є обов`язковою.

Згідно з частиною третьою статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Згідно з частиною сьомою цієї ж статті виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до положення пункту 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом із тим судом встановлено, що 24 жовтня 2019 року Львівським окружним адміністративним судом у справі № 1340/3798/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної архітектурно - будівельної інспекції України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування приписів, задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 240/18-1 від 07.05.2018 р., винесений Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Визнано протиправним та скасовано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 240/18-2 від 07.05.2018 р., винесений Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2020 року у справі № 1340/3798/18 провадження №857/12717/19 апеляційні скарги Державної архітектурно - будівельної інспекції України та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 1340/3798/18 - без змін. Зазначене рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/3798/18 набрало законної сили - 12.02.2020 року.

Суд звертає увагу на обставини та висновки, що встановлені в рішенні Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/3798/18 від 24 жовтня 2019 року, а саме: «в матеріалах справи міститься Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 12.12.2017 року. Із згаданого вище технічного паспорту вбачається, що ще станом на 12.12.2017 року будинок вже було споруджено, тобто - його будівництво було вже завершено. При цьому, прибудови а-1 та а1-1 вже були споруджені і позначені у такому технічному паспорті. Крім того, станом на 13.12.2017 року позивачем було зареєстровано право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.12.2017 року індексний номер витягу 107821174. Як вбачається із вказаного Витягу, підставою виникнення права власності став Сертифікат відповідності, серія та номер: ЛВ 001825, виданий 24.12.2010 року, видавник: Інспекція ДАБК у Львівській області. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 534) (чинний на момент видачі Сертифікату відповідності позивачу) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами (далі - інспекція) за формою згідно з додатком 1 (п. 2). Таким чином, із поданих позивачем документів слідує, що станом на момент винесення оскаржуваних приписів будівництво будинку АДРЕСА_1 було завершено. Таким чином, порушення позивачем ст. 27 та п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», які встановлені приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 240/18-1 від 07.05.2018 року, спростовуються поданими доказами. Адже у період, охоплений позаплановою перевіркою, за наслідками якої було винесено оскаржувані приписи, будинок (включно із прибудовами) було введено в експлуатацію та оформлено на нього право власності. Також судом встановлено, що позивачем надано перевіряючим технічний паспорт та Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, тобто на час проведення перевірки відповідачу було відомо, що на спірну прибудову зареєстровано право власності до проведення перевірки.

Проаналізувавши положення статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку № 553 суд дійшов висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт. Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва. Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Відтак суд приходить до висновку, що після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості віднесення такого об`єкту до самочинного є помилковим в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю. Вказаний висновок узгоджується к правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 02.10.2018 у справі 465/1461/16 а».

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, головний інспектор будівельного нагляду інспекції відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Максим А.М. згідно наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №461»ОС» від 23.10.2020 року звільнений. Відтак суд приходить до висновку, що оскільки позовні вимоги звернуті до Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України який є належним відповідачем у справі, а тому суд вважає за необхідне виключити з числа відповідачів головного інспектора будівельного нагляду інспекції відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Максима А.М. у зв`язку із його звільненням.

Крім того, суд приймає до увагу обставини та висновки, що встановлені в рішенні Львівського окружного адміністративного суду у справі № 1340/3958/18 від 02 вересня 2020 року, а саме: «Згідно з пунктом 1 частини першої статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України. Видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Частиною другою та третьою цієї статті встановлено, що зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва».

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.4 ст. 96 КУпАП. Крім того, судом встановлено, що протоколи про адміністративне правопорушення складалися без особи, в супереч вимогам ст. 268 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Судом встановлено, що Позивач ознайомився із текстом оскаржуваної постанови 03.08.2018 р. року, а звернувся до суду із позовною заявою 09.08.2018 р. тобто в межах строку на оскарження.

Згідно ч.1 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2), визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (п.3).

Відповідно до ст. ч.3 ст.286 КАС, суд за наслідками розгляду справи з приводу рішень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності має право: скасувати рішення та надіслати справу на новий розгляд (п.2) , або скасувати рішення та закрити провадження у справі.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 229, 241, 243, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задоволити.

Поновити строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 року №64/1л/18-ф/пз.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 року №64/1л/18-ф/пз, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України Максим Андрієм Михайловичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст.96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.96 КУпАП закрити.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України за рахунок її бюджетних асигнувань судовий збір на користь держави в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Сторони у справі:

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3

Департамент Державної архітектурно будівельної інспекції у Львівській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, код., м.Львів, вул.Генерала Чупринки, 71.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційну порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Мартьянова С.М.