Справа № 320/11311/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 листопада 2020 року м. Київ № 320/11311/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішеня, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області у якому просить суд:

- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0280, що знаходиться в селі Мархалівка Васильківського району Київської області з одночасним скасуванням/припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, що були зареєстровані щодо такої земельної ділянки;

- визнати незаконним та скасувати рішення Глевахівської селищної ради від 28 травня 2020 року №285-15-УІ1 в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0280 площею 0,437 га для ведення особистого селянського господарства в с. Мархалівка Васильківського району Київської області.

Позивач вважає, що оспорюване в межах даної справи рішення ухвалено незаконно, а реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки вчинено без дотримання вимог чинного законодавства, що прямо порушує його майнові права на користування спірною земельною ділянкою.

В силу положень пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно із частиною другою статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з чинними положеннями статей 2, 4 та 19 КАС України, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Верховним судом неодноразово висловлювались правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, зокрема, у постанові від 27.03.2020 у справі №808/4231/14 Верховний суд дійшов наступних правових висновків.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Як свідчать матеріали справи, виникнення спірних правовідносин у даній справі обумовлено незгодою позивача з рішенням Глевахівської селищної ради від 28.05.2020 №285-15-VII в частині передачі у власність третій особі - гр. ОСОБА_2 земельної ділянки із кадастровим номером :01:015:0280, площею 0,0437 га для ведення особистого селянського господарства.

Суд звертає увагу, що оскаржуване рішення від 28.05.2020 №285-15-VII уже вичерпало свою дію фактом його виконання, оскільки гр. ОСОБА_2 , уже набуто право власності на спірну земельну ділянку, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Разом із цим, позивач також просить скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер :01:015:0280, з одночасним скасуванням/припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, що були зареєстровані щодо такої земельної ділянки.

У цьому контексті суд, враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, відповідно до яких якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, крім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Таким чином, спірні правовідносини стосуються речового права на земельну ділянку, яке на думку позивача, набуто третьою особою у неналежний спосіб та порушує його майнові права на користування нею, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Суд вважає, що за предметом спору та суб`єктним складом сторін, вказаний спір має розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки стосується захисту порушених, невизнаних чи оспорюваних прав позивача, що виникають із земельних відносин. Водночас, адміністративний суд позбавлений правових (законодавчих) можливостей встановлювати (визнавати) належність права власності, зокрема, на земельні ділянки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, - надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.