Справа № 520/2702/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
13 листопада 2020 року Справа № 520/2702/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В.,

при секретарі судового засідання Андрущенко Д.В.,

за участі представника позивача - Острицького А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Харківській області, зобов`язання негайно здійснити виплату пенсії та встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 р. позов задоволено частково та вирішено:

«Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) яка полягає у не перерахунку, не нарахуванні та не виплаті пенсії ОСОБА_2 на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно наказу Міноборони від 28.07.2008 № 377 з 01.09.2008, наказу Міноборони від 27.11.2013 № 814 з 01.01.2014 та наказу Міноборони від 14.02.2017 № 94 з 01.05.2017 протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) перерахувати, нараховувати та виплатити ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсію на підставі довідок ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку пенсії з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 відповідно до наказів Міноборони від 28.07.2008 № 377, від 27.11.2013 № 814 та від 14.02.2017 № 94, та здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.».

Представник позивача у справі подав до суду заяву, в якій просить суд:

Визнати бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області яка полягає у не виконанні рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 р. по справі №520/2702/2020 в повному обсязі протиправною;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату позивачу суми перерахунку пенсії однією сумою починаючи з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом п`ятнадцяти днів, з дня набрання ухвалою законної сили, звіт про виконання судового рішення, (ч. 1 ст. 382 КАС України).

Заяву мотивує тим, що незважаючи на те, що рішення суду в даній справі набрало законної сили, перерахунок його пенсії проведений, але виплати однією сумою він не отримував.

В судовому засіданні представник позивача заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник ГУ ПФУ в судове засідання не з`явився, до суду направив письмові заперечення в яких просив відмовити у задоволенні заяви.

Перевіривши матеріали заяви й вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, допущеної на виконання рішення суду, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У даному випадку на звернення до ГУ ПФУ в Харківській області за інформацією про стан виконання рішення суду від 01.04.2020 р. у справі № 520/2702/2020 представник позивача отримав лист від 29.10.2020 р. № 2000-0203-8/84336, в якому повідомлялося, що Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії, різниця пенсії, обчислена за рішенням суду, буде виплачуватись в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат. Поряд із цим рішення суду в частині здійснити виплату суми перерахунку однією сумою починаючи з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017 відповідачем не виконане.

Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання встановлює Закон України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є, зокрема, державний орган.

Тобто саме Законом України "Про виконавче провадження" та Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" врегульовано порядок виконання судових рішень, у тому числі тих, боржником за якими є державний орган, що, у свою чергу, відповідає ст. 129-1 Конституції України.

При цьому суд враховує, що ані Конституцією України, ані названими Законами не наділений повноваженнями визначати порядок виконання судових рішень, зокрема тих, боржником у яких є орган Пенсійного фонду України, Уряд України. Законодавець делегував Уряду повноваження на забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту, але не надавав Уряду повноважень щодо встановлення механізму виконання судових рішень, які набрали законної сили. Натомість статтею 129-1 Конституції України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантоване право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, у пунктах 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності (cf., Pressos Compania Naviera S. A. v. Belgium, рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с 21, п. 31).

У рішенні від 24 квітня 2014 року у справі "Будченко проти України" (заява N 38677/06) ЄСПЛ наголосив, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право заявника за статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції.

Отже, у розумінні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції позивач, отримуючи пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мав законне сподівання на своєчасне здійснення її перерахунку та виплати без будь-яких обмежень. У свою чергу, відсутність закріплених законом норм щодо порядку виконання судових рішень не може позбавити позивача гарантованого Конституцією права, оскільки встановлене та наявне право не може бути нівельоване у зв`язку з тим, що органи влади України не встановили порядку, за яким зазначена гарантія повинна бути дотримана та реалізована.

Враховуючи, що рішення суду в даній справі не виконане відповідачем, з метою належного і повного відновлення прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, допущену на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.04. 2020 року у справі № 520/2702/2020.

З огляду на наявність підстав для задоволення заяви позивача в цій частині та враховуючи приписи ч. 6 ст. 383 КАС України суд вважає необхідним постановити окрему ухвалу та направити її Пенсійному фонду України та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Щодо вимог позивача про негайне виконання судового рішення шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області негайно (без відстрочення) здійснити виплату позивачу суми перерахунку пенсії однією сумою починаючи з 01.09.2008, з 01.01.2014 та з 01.05.2017, то в цій частині суд відмовляє у її задоволенні через те, що за п. 1 ч. 1 ст. 371 КАСУ негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю суд відзначає, що визначені ст. 382 КАСУ процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Зазначена правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові по справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що встановлення зазначеного зобов`язання є правом суду, а не його обов`язком, тому в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності ГУПФУ в Харківській області, зобов`язання негайно здійснити виплату пенсії та встановлення судового контролю у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, допущену на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/2702/2020 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали складено та проголошено у судовому засіданні 13.11.2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.