Справа № 280/7106/20
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

17 листопада 2020 року Справа № 280/7106/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10, )

про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі відповідач), в якій позивач просить суд: зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС 18.02.2014 в рамках виконавчого провадження №41115640.

Ухвалою суду від 12.10.2020 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та встановлено відповідачу термін для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 09.11.2020 визнано поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовною заявою та поновлено строк для звернення до суду з даною позовною заявою. Відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 16.11.2020.

Від представника позивача 16.11.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, позов просить задовольнити з підстав викладених у позові. Зокрема зазначає, що 28.05.2015 до Дніпровського ВДВС надійшла заява стягувача про повне фактичне виконання рішення боржником, у зв`язку з чим 08.06.2015 державним виконавцем Дніпровського ВДВС було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 41115640, тобто державний виконавець не здійснював примусових дій для виконання зазначеного виконавчого провадження, тому виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не повинні стягуватися. Отже, з моменту винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору і до дати погашення боржником заборгованості у повному обсязі, дії, спрямовані на примусове виконання щодо стягнення виконавчого збору, передбачені статтею 32 Закону, державним виконавцем не вчинялися. Крім того, наданий час, виконавче провадження щодо стягнення з позивача виконавчого збору закінчено, строк повторного пред`явлення зазначеного документа до виконання сплинув.

Від представника відповідача 16.11.2020 до суду надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження, проти задоволення позовних вимог заперечує, з огляду на те, що підстави для зняття арешту з майна відсутні, оскільки виконавчий збір за виконавчим документом не сплачено.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи скорочений термін розгляду справи, суд відмовляє в клопотанні представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення виготовлене в межах десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 287 КАС України.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

06.12.2013 державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) було відкрито виконавче провадження № 41115640 про стягнення з позивача, як з поручителя, боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 201151,50 грн. У зв`язку з відкриттям зазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем Дніпровського ВДВС 18.02.2014 було винесено постанову про накладення арешту на майно позивача.

08.06.2015 виконавче провадження № 41115640 було закінчено за п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» в зв`язку з виконанням в частині сплати основного боргу у сумі 201151,50 грн. на користь ПАТ КБ « Приватбанк», однак виконавчий збір у розмірі 20115,15 грн. на користь держави сплачено не було, тому його було виведено 08.06.2015 в окреме виконавче провадження № 47786384, пов`язаним з виконавчий провадженням № 41115640.

22.02.2016 виконавче провадження № 47786384 було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Проте, арешт, накладений на майно позивача у зв`язку з виконавчим провадженням № 41115640 знято не було. У зв`язку з цим, позивач 17.04.2020 звернувся до начальника Дніпровського ВДВС з заявою про зняття арешту з мого майна, накладеного в рамках виконавчого провадження № 41115640.

08.05.2020 за вих.№ 31545 від начальника Дніпровського ВДВС було отримано відповідь, що підстави для зняття арешту з майна відсутні та запропоновано звернутися до суду для вирішення зазначеного питання.

Надаючи оцінку правовідносинам які склалися суд виходив з наступного.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII

Відповідно до п.7 Розділу 13 Прикінцевих та Перехідних Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Так як всі виконавчі дії були здійснені до набрання чинності цим Законом, тому суд застосовує норми Закону України Про виконавче провадження від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (далі-Закон №606)

Згідно п.7ч.2 Ст. 17 Закону №606 (в редакції чинній на момент винесення постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору) відповідно до цієї норми підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

Згідно ч.1 ст.22 Закону №606 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином строк пред`явлення до виконання постанови від 08.06.2015 про стягнення виконавчого збору (виконавче провадження № 47786384) був до 08.06.2016.

Доказів стягнення виконавчого зору суду надано не було. Про поновлення строків відповідач не звертався.

Частиною другою статті 25 цього Закону Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та

зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій,

передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Тобто після відкриття виконавчого провадження № 41115640 від 06.12.2013 про стягнення з позивача , як з поручителя, боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в розмірі 201151,50 грн., позивачу був наданий строк на самостійне виконання рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, самостійно позивач у семи денний строк рішення не виконав, саме тому і була винесена постанова від 18.02.2014 про накладення арешту на майно позивача. Крім того, факт того, що самостійного виконання протягом семи днів позивачем рішення підтверджує і заява стягувача від 28.05.2015 про повне фактичне виконання рішення боржником.

Згідно ч.1 ст.28 Закону №606 у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Згідно ч.6 ст.28 Закону №606 у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Так як судом було встановлено, що позивачем самостійно не було виконано рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, відповідно було розпочате примусове виконання, що в свою чергу передбачає стягнення виконавчого збору, відповідно до вище наведених норм.

Враховуючи, що 08.06.2015 виконавче провадження № 41115640 було закінчено за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з виконанням в частині сплати основного боргу у сумі 201151,50 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк», однак виконавчий збір у розмірі 20115,15 грн. на користь держави сплачено не було, тому його було виведено 08.06.2015 в окреме виконавче провадження № 47786384, що узгоджується з ч.6 ст.28 Закону №606.

22.06.2016 виконавче провадження №47786384 було завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися

безрезультатними.

Підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначено ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404, так як з позовними вимогами про вчинення виконавчих дій щодо зняття арешту позивач звернувся в листопаді 2020 року, саме тому суд застосовує норми Закону України "Про виконавче провадження" №1404, в якому статею 59 визначені підстави зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Згідно зазначеної норми, у відповідача відсутні підстави для зняття арешту, однак пунктом 5 цієї статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Враховуючи, що позивачем був повністю погашений основний борг, а відповідачем пропущений річний строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору від 08.06.2015 (виконавче провадження № 47786384), зокрема суд зазначає, що 22.02.2016 постановою державного виконавця виконавче провадження № 47786384 було закрито, тому суд вважає, що належним способом захисту позивача буде скасування арешту, який накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС 18.02.2014 в рамках виконавчого провадження №41115640.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 134, 139

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10, ) - задовольнити.

Зняти арешт, накладений на майно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Дніпровського ВДВС 18.02.2014 в рамках виконавчого провадження №41115640.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17.11.2020.

Суддя О.В. Конишева