Справа № 240/8904/20
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8904/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

13 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року (ухвалене у м. Житомирі 10.08.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа - громадська організація "Проти придурків та ідіотів" до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області про визнання протиправними рішення та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла з позовною заявою до управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, у якій він просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області, оформлене листом від 28.04.2020 за №1006-3-18/819/20, щодо розгляду звернень ОСОБА_1 від 23.04.2020;

- визнати бездіяльність Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області щодо розгляду звернень ОСОБА_1 від 23.04.2020;

- зобов`язати Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області розглянути звернення ОСОБА_1 від 23.04.2020 в установленому законом порядку.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.08.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги з урахуванням додатково наданих пояснень зазначено, що відповідач у листі від 28.04.2020 за №1006-3-18/819/20 (додаток 3) не надав жодної відповіді на питання, вказані у зверненні ОСОБА_1 від 23.04.2020, що свідчить про порушення відповідачем права ОСОБА_1 на розгляд звернення й надання обґрунтованої відповіді та вказує на те, що заява позивача об`єктивно і всебічно не перевірялася. Висновки відповідача та суду першої інстанції про те, що позивачу роз`яснено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, та Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461, позивач вважає безпідставними, адже відповідного роз`яснення отримана відповідь не містить, що свідчить про порушення відповідачем вимог статті 40 Конституції України, яка визначає його обов`язок розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь.

Також позивач зауважив, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення у визначені законом строки на слід вважати повним та належним виконанням свого обов`язку зі сторони адресата.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача подала заяву на відзив на апеляційну скаргу, обґрунтування та мотиви якої аналогічні доводам апеляційної скарги позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що листом Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області від 28.04.2020 за №1006-3-18/819/20 надано належну та обґрунтовану відповідь на звернення ОСОБА_1 від 23.04.2020.

До того ж, 18.05.2020 позивач також звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, структурним підрозділом якої є Управління, із заявою про незаконну відмову Управління у наданні роз`яснень. Державна архітектурно-будівельна інспекція України в межах наданих повноважень, своєчасно та об`єктивно розглянула вказану заяву позивача та 12.06.2020 надала ґрунтовну відповідь на питання, які ставились ним у заяві від 23.04.2020, адресованій Управлінню. Зокрема, у відповіді від 12.06.2020 також роз`яснено, що згідно вимог законодавства дозвільні документи, що надають право на виконання будівельних робіт, різняться залежно від класу наслідків об`єкта, який планують будувати.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.10.2020, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про звернення громадян" звернувся до Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області зі зверненням від 23.04.2020, в якому просив повідомити, які документи необхідні для подання декларації та початку добудови до існуючої будівлі СТО (одна стінка спільна) індивідуального гаража, зокрема, чи достатньо для цього ескізного проекту.

Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області розглянуло вказане звернення позивача та надало відповідь на вказане звернення листом від 28.04.2020 за №1006-3-18/819/20.

У вказаному листі ОСОБА_1 повідомлено про те, що механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", згідно з яким будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССI) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками. Після закінчення виконання робіт, коли на об`єкті будуть виконані всі роботи згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, об`єкт приймається в експлуатацію відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (ССI), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Позивач вважає, що його звернення розглянуто неналежним чином, адже не надано відповіді на питання, вказані у зверненні, а тому звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не порушено вимог Закону України "Про звернення громадян", оскільки останній об`єктивно не мав змоги надати відповідь з зазначенням конкретного переліку документів, адже відповідні аспекти будівництва знаходяться поза межами впливу відповідача.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Частиною 2 ст. 3 названого Закону визначено, що заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" визначено рішення, дії (бездіяльність), які можуть бути оскаржені. Так, до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з частинами 3, 4 статті 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно з частинами 1, 3 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

У відповідності до ст. 18 Закону України "Про звернення громадян" громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Апеляційний суд зазначає, що відповідачем у відповіді на вказане звернення позивача роз`яснено позивачу, що порядок оформлення й отримання дозвільних документів на будівництво об`єктів чітко регламентовано Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466, а дозвільні документи, що надають право на виконання будівельних робіт, різняться залежно від класу наслідків об`єкта, який планують будувати.

Відповідно до ч. 6 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" віднесення об`єкта до певного класу наслідків (відповідальності) здійснюється проектною організацією за погодженням із замовником будівництва. На підставі визначеного класу наслідків встановлюється кількість стадій проектування.

Оскільки у зверненні позивача від 23.04.2020 не зазначена будь-яка інформація щодо класу наслідків об`єкта будівництва та його техніко-економічних показників, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач об`єктивно не мав змоги надати відповідь з зазначенням конкретного переліку документів, адже відповідачу не було відомо якого класу наслідків (відповідальності) планується будівництво.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що листом від 28.04.2020 за №1006-3-18/819/20 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області надано належну та повну відповідь на звернення ОСОБА_1 від 23.04.2020. Наведене свідчить про відсутність порушених прав позивача у межах спірних відносин, що виключає необхідність судового захисту таких прав.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.