Справа № 640/20291/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 листопада 2020 року м. Київ № 640/20291/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі

за позовом ФОП ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- скасувати у повному обсязі податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 17.04.2020 № .

Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стала незгода з правомірністю та обґрунтованістю вказаного акта індивідуальної дії.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Роз`яснено сторонам, що справа буде розглядатись одноособово суддею Григоровичем П.О. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Також учасникам спору роз`яснено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Від представника відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, яке мотивовано тим, що сума позовних вимог у даній справі становить 1 002 785,81 грн., що перевищує розмір суми заявлених вимог відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає наступне.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 КАС України, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2019 у розмірі 2 102,00 грн.

З цього, суд дійшов висновку при вирішені даного питання, що станом на 2020 рік п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб дорівнюють 1 051 000,00 грн. (500 * 2 102,00 грн.).

Отже, сума позовних вимог у даній справі не перевищує розмір суми відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окружний адміністративний суд міста Києва створив учасникам процесу у справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Ураховуючи те, що за приписами частини другої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини другої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Частинами п`ятою, шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з частиною сьомою статті 262 цього кодексу клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Дослідивши клопотання представника відповідача, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд не вбачає обґрунтованих підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження та приходить до висновку про залишення клопотання без задоволення.

Керуючись статтями 4, 12, 241, 243, 248, 250, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя П.О. Григорович