Справа № 400/4476/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/4476/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року по справі № 400/4476/19 за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія" "Сіті Фінанс" про визнання протиправними та скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про звернення стягнення на заробітну плату.

27 січня 2020 року Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними та скасовано оскаржувані постанови за виконавчим провадженням № 60738786.

Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 3073,60 грн.

03 липня 2020 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, у якому просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у сумі 2497,30 грн., що складаються з 576,3 грн. сплачених до суду першої інстанції за заяву про забезпечення позову та 1921 грн. сплачених до суду апеляційної інстанції за оскарження ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення, яким закінчено розгляд справи, не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

За наслідками розгляду вказаної заяви, 10 липня 2020 року Миколаївським окружним адміністративним судом прийнято додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 576,30 грн..

У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись частково з додатковим рішенням суду першої інстанції, заявником подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимогу заяви про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України та висновків Верховного Суду, витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якою відмовлено у забезпеченні позову, підлягають розподілу судом в загальному порядку при ухваленні рішення по суті справи, та у випадку, коли такий розподіл не було здійснено під час ухвалення судового рішення. Такий розподіл здійснюється на підставі відповідної заяви шляхом ухвалення додаткового рішення у відповідності до положень ст. 252 КАС України.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції, може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх осіб, які беруть участь у справі, про розгляд за їх участю, а також у разі неприбуття жодної з осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання, хоча вони належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, за подання якої було сплачено судовий збір у розмірі 576,30 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 68677 від 12.12.2019 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду адвокат Фігель С.І. подав апеляційну скаргу.

За подання апеляційної скарги на вищезазначену ухвалу суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн., що підтверджується квитанцією про сплату № 79534 від 18.12.2019 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу було задоволено, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року скасовано. Прийнято постанову, якою заяву про забезпечення позову задоволено у повному обсязі.

16 березня 2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення, у якому просив стягнути з відповідача понесені судові витрати у сумі 2497,30 грн..

20.05.2020 року П`ятим апеляційним адміністративним судом прийнято рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у зв`язку з тим, що вирішення питання щодо розподілу вказаних витрат вирішується під час ухвалення судового рішення, яким закінчено розгляд справи.

03.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення до суду першої інстанції, яким вирішено питання про ухвалення рішення по суті справи.

Вирішуючи спірне питання та задовольняючи частково заяву про розподіл судових витрат, суд першої інстанції дійшов до висновку, що судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду першої інстанції, складались зі сплати судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову. Чинне законодавство не передбачає можливості повернення судом першої інстанції сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 252 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частиною першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписи ч. 9 ст. 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1,2,4 ч. 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених законодавчих положень дає суду апеляційної інстанції підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, пов`язані з розглядом справи по суті заявлених вимог, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

У силу п.2 ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно із ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у розподілі судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити вимогу заяви про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 139, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 липня 2020 року по справі № 400/4476/19 в частині відмови щодо розподілу судових витрат скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення суду, яким стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (вул. Окіпної Раїси, 4А, офіс № 35-Б, м. Київ, 02002, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.