Справа № 561/810/20
Суддя: Снітчук Р.М.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/810/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року смт. Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Снітчук Р.М.

за участі секретаря Петровець М.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Зарічне в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Жарана Андрія Петровича, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП № 4 Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Жарана А.П. про скасування постанови від 26 серпня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Вказує, що зі змісту цієї постанови вбачається, що він 26 серпня 2020 року о 13 год. 50 хв. по вул. Центральній, у с. Острівськ керував трактором колісним без посвідчення тракториста, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, державний номерний знак закріплений у невстановленому для цього місці, керував без реєстраційних документів та під час зупинки не увімкнув правий показчик повороту, на транспортному засобі були відсутні дзеркала заднього виду, а також подав звуковий сигнал без необхідності у населеному пункті, чим порушив вимоги п. 2.1 «а», 2.9 «в», 2.1 «б», 9.2 «а», 31.4.7 «а», 9.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

Зазначену постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому покликається на те, що вказаних у ній адміністративних правопорушень не допускав, у зазначений у протоколі час транспортним засобом не керував, докази його вини відсутні та у постанові про накладення на нього адміністративного стягнення не зазначені.

Вказує, що відповідачем при винесенні постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не зазначено відповідних доказів.

Вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення ним зазначених адміністративних правопорушень не відповідають фактичним обставинам справи та в його діях відсутні подія та склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити.

Відповідач інспектор СРПП № 4 Зарічненського ВП Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Жаран А.П. та представник відповідача Головного управління Національної поліції в Рівненській області у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, відзиву на позов не подали. Оригінал постанови від 26 серпня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, який витребовувався ухвалою суду про відкриття провадження у справі, відповідачем також не надано.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, зупинення транспортного засобу, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до ч. 1 ст. 40 цього ж Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що постановою інспектора СРПП № 4 Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Жарана А.П. від 26 серпня 2020 року позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 26 серпня 2020 року о 13 год. 50 хв. по вул. Центральній, у с. Острівськ керував трактором колісним без посвідчення тракториста, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, державний номерний знак закріплений у невстановленому для цього місці, керував без реєстраційних документів та під час зупинки не увімкнув правий показчик повороту, на транспортному засобі були відсутні дзеркала заднього виду, а також подав звуковий сигнал без необхідності у населеному пункті, чим порушив вимоги п. 2.1 «а», 2.9 «в», 2.1 «б», 9.2 «а», 31.4.7 «а», 9.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

До суду з позовом про скасування зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся 02 листопада 2020 року.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 03 листопада 2020 року позивачу поновлено строк звернення до суду як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що при з`ясуванні обставин справи та винесенні постанови поліцейським фото або відеозапис правопорушення не здійснювалися та графа «7», яка містить запис: «До постанови додаються» інспектором СРПП не заповнена, вказівка на будь-які докази вчинення правопорушення, технічні засоби, якими здійснювалася фото та відеофіксації правопорушення відсутня.

При цьому судом встановлено, що відповідачами не подано ні заперечень проти позову, ні доказів у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 72 76, 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Таким чином, обставини, що вказані посадовою особою в оскаржуваній постанові повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Разом з тим, у ході розгляду справи не знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 вчинив зазначені в оскаржуваній постанові адміністративні правопорушення. Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у підтвердження його вини суду не надано та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності посилання на них відсутнє.

Так, згідно до п. 2.1 «а», 2.1 «б» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Відповідальність за порушення п. 2.1 «а», 2.1 «б» Правил дорожнього руху передбачена ч. 1, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Однак, належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення суду не надано.

Відповідно до п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закріплений не в установленому для цього місці.

Відповідальність за порушення п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак доказів того, що ОСОБА_1 у вказаний у постанові час керував транспортним засобом з номерним знаком, закріпленим не в установленому для цього місці, суду не надано та посилання в оскаржуваній постанові на них відсутнє.

Пунктом 9.2 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими показчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим доказів про те, що ОСОБА_1 допустив порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху позивачем не надано.

Відповідно до пункту 31.4.7 «а» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду.

Відповідальність за порушення п. 31.4.7 «а» Правил дорожнього руху передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, однак доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом із вказаними технічними несправностями суду не надано.

Пунктом 9.5 Правил дорожнього руху передбачено, що подавати звукові сигнали у населених пунктах забороняється, крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді. Відповідальність за вказане порушення передбачена ст. 125 КУпАП. Разом з тим належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 вчинив зазначене адміністративне правопорушення відповідачем не надано.

За наведеного суд вважає, що при винесенні вказаної постанови посадовою особою не з`ясовано всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, зокрема, чи було вчинено адміністративні правопорушення, чи винна дана особа в їх вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту ст. 7 КУпАП вбачається, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зазначених вимог закону відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності не дотримано.

Покликання позивача на те, що при притягненні його до адміністративної відповідальності відповідачем допущені порушення вимог закону суд вважає доведеними.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 72-77, 90, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 121, ст. 125, ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 283, 285, 287, 288, 293 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Жарана Андрія Петровича, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 042441 від 26 серпня 2020 року, винесену інспектором СРПП № 4 Зарічненського відділення поліції Вараського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Жараном Андрієм Петровичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1, ч. 6 ст. 121, ч. 1, ч. 2 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 125 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зарічненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2020 р.

Суддя: Снітчук Р.М.