Справа № 200/9317/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р. Справа№200/9317/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, а саме:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 , що пов`язана із ненаданням у встановлений законом строк відповіді на письмове звернення ОСОБА_1 від 08.08.2020;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 розглянути звернення ОСОБА_1 від 08.08.2020 та надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Позов мотивовано таким.

08.08.2020 ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до відповідача із письмовим зверненням (отримано 13.08.2020), у якому просив надати запитувану інформацію та надіслати на його адресу.

У встановлені законом строки, ВЧ НОМЕР_1 відповідь на вказане звернення позивачу не надано.

Правовою підставою позову вважає ст. ст. 32, 34, 40 Конституції України. Просив взяти до уваги вже існуючі судові висновки, практику ЄСПЛ та існуючі міжнародні стандарти права, що стосуються спірних правовідносин.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження (ст. 263 КАС України) без повідомлення сторін.

Суддя Буряк І.В. з 09.11.2020 по 13.11.2020 перебувала у відрядженні до Національної школи суддів України, отже розгляд справи по суті проведено у перший робочий день, а саме 16.11.2020.

Згідно з ч. 3 ст. 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

Відзиву відповідачем не надано, що розгляду справи не перешкоджає. Суд розглядає справу за наявними матеріалами. (ч. 6 ст. 162 КАС України)

Судом встановлено такі фактичні обставини у справі.

ОСОБА_1 є громадянином України паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

22 вересня 2015 року позивачу видано посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 .

08 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою про отримання інформації, за текстом якої просив:

повідомити період проходження мною військової служби за контрактом у В/Ч НОМЕР_1 . Одночасно зазначити дату зарахування до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 ;

повідомити дату останнього нарахування (виплати) індексації грошового забезпечення;

повідомити підстави через які індексація грошового забезпечення не виплачувалась у 2016-2018 роках;

надати довідку про доходи за період з червня 2015 року по березень 2018 року включно.

Факт надіслання та отримання відповідачем вказаної заяви підтверджується: описом вкладення до листа з оголошеною цінністю, фіскальним чеком від 08.08.2020, накладною Укрпошти № 812, відомостями поштового відстеження Укрпошти щодо поштового відправлення № 812 вручено 13.08.2020.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Конституція України.

Стаття 32.

Кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

Стаття 40.

Усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ (далі Закон № 2657)

Стаття 5.

1. Кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Стаття 11.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939)

Стаття 1

1. Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Стаття 6.

1. Інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

2. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Стаття 10

3. Розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані:

1) надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом;

Стаття 19.

1. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

2. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

3. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

4. Письмовий запит подається в довільній формі.

5. Запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Стаття 20.

1. Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

4. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Стаття 22.

1. Розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

2. Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

3. Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

4. У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено:

1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

5. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Стаття 23. 1. Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

2. Запитувач має право оскаржити:

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

3. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Кодекс адміністративного судочинства України.

Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Висновки суду.

Встановлені судом фактичні обставини даної справи свідчать, що позивач 08.08.2020 звернувся до відповідача із заявою на отримання інформації, керуючись при цьому положеннями Закону № 2939.

У встановлений законом строк, жодної відповіді на вказане звернення не отримав.

Нормативний зміст ст. ст. 20, 22 Закону № 2939 свідчить, що розпорядник інформації у будь-якому випадку зобов`язаний розглянути відповідний запит, оцінити його на відповідність вимогам (положенням) ст. 19, 22 вказаного закону та надати запитувачу відповідь.

В рамках адміністративного судочинства бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Отже, у світлі наведених положень Закону № 2939 судом такі дії тлумачаться як протиправна бездіяльність.

ВЧ НОМЕР_1 не надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача.

Щодо способу захисту.

Стаття 245 КАС України.

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

4. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, оскільки суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача у зв`язку із не розглядом заяви позивача від 08.08.2020 та дискреційністю повноважень у частині вирішення такої заяви по суті (ст. 22 Закону № 2939), то належним способом захисту є зобов`язання відповідача розглянути вказану заяву у порядку та у строки, передбачені Законом № 2939 та надати відповідь.

Стаття 371 КАС України.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 . що пов`язана із ненаданням у встановлений законом строк відповіді на письмове звернення ОСОБА_1 від 08.08.2020.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2020 у порядку та у строки, передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI та надати відповідь.

Рішення в частині зобов`язального характеру допустити до негайного виконання відповідно до абз. 2 п. 7 ч.1 ст. 371 КАС України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя І.В. Буряк