Справа № 240/19888/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

17 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/19888/20

категорія 108010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно- експлуатаційне підприємство №4" до Житомирської міської ради, Виконавчого комітету Житомирської міської ради про визнання протиправними дій та рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" із позовом, в якому просить:

- дії конкурсної комісії виконавчого комітету Житомирської міської ради з визначення виконавця послуг побутових відходів на певній території м. Житомира від 30.10.2020 щодо територіальних лотів №2 та №3 - визнати протиправними;

- рішення Житомирської міської від 10.11.2020 №2069 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м. Житомира», відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії з визначення виконавця послуг побутових відходів на певній території м. Житомира від 30.10.2020 року №2 та №3 - визнати протиправним та скасувати.

Ухвалою судді від 17.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у даній справі.

Разом із позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Житомирської міської від 10.11.2020 року № 2069 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира», відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії з визначення виконавця послуг побутових відходів на певній території м.Житомира від 30.10.2020 року №2 та №3 до набрання чинності судовим рішенням у справі.

Вказує, що рішення Житомирської міської ради №2269 від 30.11.2020 прийнято передчасно, а конкурсна процедура відбулася із порушенням чинного законодавства.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову слід врахувати наступне.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен врахувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, з викладених норм слідує, що забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності обставин визначених ч.2 ст.150 КАС України, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Зокрема, варто зазначити, що розглядати заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза істотного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Застосований судом захід забезпечення позову має відповідати вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Так, представник Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" у поданій заяві стверджує, що під час розкриття конкурсних конвертів з конкурсними пропозиціями, що були подані учасниками конкурсу, голова конкурсної комісії оголошував лише назви наявних документів у складі конкурсної пропозиції учасників без розкриття змісту вказаних документів. У зв`язку із чим, присутні на конкурсі представники учасників конкурсу не змогли дізнатись під час розкриття конкурсних пропозицій конкретні показники стосовно кількості спеціалізованого автотранспорту учасників, вартості надання послуг, цінової пропозиції в межах територій та інших важливих кваліфікаційних вимог. Вважає, що дана стадія конкурсу відбулась не прозоро, не публічно. Після чого конкурсна комісія видалилась на 3 дні для оцінювання вже розкритих конкурсних пропозицій

За результатами конкурсу прийнято рішення 4 сесії VII скликання Житомирською міською радою 7 "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира" №2069 від 10.11.2020, з яким заявник (позивач) не погоджується та оскаржує у судовому порядку.

Суд, дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову вважає за необхідне вказати наступне.

Положеннями ч. 6 ст. 151 КАС України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Таким чином, ч. 6 ст. 151 КАС України передбачає підстави з яких не допускається вжиття заходів забезпечення позову, зокрема шляхом втручання у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави та територіальної громади.

Приватне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" не погоджується із проведеним Житомирською міською радою конкурсом та рішенням винесеним за його результатами.

При цьому, суд зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Житомирської міської від 10.11.2020 № 2069 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира», відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії з визначення виконавця послуг побутових відходів на певній території м.Житомира від 30.10.2020 №2 та №3 до набрання чинності судовим рішенням у справі матиме наслідком втручання суду у проведення конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира, що не допускається з огляду на зазначені вище норми.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої заяви та, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

А тому, у контексті наведеного слід відмітити, що забезпечення позову шляхом вказаним позивачем у поданій заяві, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 № 2, застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Суд звертає увагу на те, що застосування такого заходу забезпечення позову, який просить позивач, є неможливим, оскільки суперечить положенню ч.6 ст.151 КАС України.

Сплачена сума судового збору на користь позивача не стягується.

Керуючись ст. 150-154,256 КАС України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно- експлуатаційне підприємство №4" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко