Справа № 420/12200/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
13 листопада 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ-1» до Державної служби України з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про скасування постанови, -
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ-1» до Державної служби України з безпеки на транспорті Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про:
скасування Постанови в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Тимчишина О №221432 від 26.10.2020 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500,00 гривень.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по адміністративній справі за даним позовом, суд виходить з наступного.
Частиною 2 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 3 ст.55 КАС України передбачено, що юридична особа, незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Частиною 1 ст.57 КАС України чітко встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною 4 ст.59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI).
Відповідно до ч.1 ст.6 Закону №5076-VI, адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно з ч.1 ст.12 Закону №5076-VI, особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.
Вищевикладене є підставою для висновку, що статус особи, як адвоката, може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.
Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позовна заява від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІЙ-1» підписана - «Адвокатом Григор`євим Віктором Вікторовичем».
Крім того, до матеріалів позовної заяви було надано: копію договору про надання правової допомоги №07/08-2019 від 07 серпня 2019 року, додатку до договору, акту виконаних робіт, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат та копію платіжного доручення.
Проте, суд зазначає, що до матеріалів позовної заяви не було надано жодних доказів наявності у Григор`єва Віктора Вікторовича відповідного статусу адвоката, зокрема, копії свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю або посвідчення адвоката України.
Поміж іншим, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника (постанови від 05 червня 2019 року у справі № 9901/847/18 (провадження № 11-44заі19), від 03 липня 2019 року у справі № 9901/939/18 (провадження № 11-1521заі18).
Крім того, суд звертає увагу, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом №5076-VI та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.
Отже, ордер, який видано відповідно до Закону №5076-VI, є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером, чинна редакція КАС України не вимагає.
Однак, матеріали позовної заяви жодного ордеру не містять.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.
Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
При цьому, суд зазначає, що частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.
Поміж іншим, згідно правової позиції Верховного Суду висловленої в ухвалі по справі №826/4872/16 від 25.05.2018 року, звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.
Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 рок).
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення ТОВ «МЕРКУРІЙ-1» позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами.
На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 160, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Копію ухвали разом з адміністративним позовом та всіма доданими до нього матеріалами надіслати позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.