Справа № П/320/803/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року справа №П/320/803/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ем Мастер Груп" про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ем Мастер Груп", в якому просить суд застосувати заходи реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації (роботи) будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ем Мастер Груп», (), а саме: готелю «Три коня», за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 48, шляхом зобов`язання Відповідача повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 03.12.2019 № 423.

Обґрунтування таких заходів зазначено, що під час проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Джі Ем Мастер Груп" було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю, а також здоров`ю людей та були зафіксовані в Акті перевірки від 03.12.2019 № 423.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України ГУ ДСНС у Київські області звернулось з даним позовом до суду, в якому просить застосувати заявлені заходи реагування.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.02.2020 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі.

Відповідач проти позову заперечив, у письмовому відзиві висловив думку, що невідповідність висновків щодо ступеню ризику настання можливих негативних наслідків від порушення вимог ППБУ, які викладені у акті перевірки та у позовній заяві, та наведення у позовній заяві всіх виявлених у результаті перевірки порушень вимог ППБУ ускладнює для відповідача виокремлення із акту перевірки тих істотних порушень вимог ППБУ, які дійсно створюють загрозу для життя та здоров`я людей та які підлягають першочерговому усуненню відповідачем з метою запобіганню виникненню цих загроз та усуненню передумов для задоволення адміністративного позову про зупинення експлуатації готелю. А тому відповідач вважає, що позивач має обґрунтувати настання негативних наслідків, які створюють загрозу для життя та здоров`я людей щодо кожного із перерахованим ним порушень окремо, не допускаючи вжиття у позовній заяві загального формулювання про те, що всі перераховані порушення створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей. Саме у такому випадку буде досягнута мета обраного позивачем заходу реагування - усунення порушення вимог ППБУ.

З огляду на вказані обставини відповідач вважає, що позивач зловживає наданим йому згідно статті 68 Кодексу цивільного захисту України правом на пред`явлення адміністративного позову про часткове зупинення діяльності відповідача, не обґрунтував належним чином, чому позивачем перераховані ним у позовній заяві порушення вимог ППБУ створюють загрозу для життя та здоров`я людей та не обґрунтував це необхідними доказами.

При цьому, відповідач зазначає, що ним були здійснені всі можливі заходи для усунення порушень, встановлених в акті, основна їх частина виправлена, а отже, на його думку, підстав для задоволення адміністративного позову не має.

Протокольною ухвалою суду від 28.09.2020 вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на виконання доручення Прем`єр-Міністра України від 17.08.2019 № 27938/0/1-19, доручення ДСНС України від 19.08.2019 № 02-11860/261, наказу Головного управління ДСНС України у Київській області від 27.11.2019 № 1279 «Про проведення позапланової перевірки», було здійснено позапланову перевірку щодо додержання (виконання) вимог нормативно-правових актів та нормативних документів у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки ТОВ «Джі Ем Мастер Груп», за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 48, про що зазначається в рапорті начальника Переяслав-Хмельницького PC ГУ ДСНС України у Київській області С. Лисенко.

28.11.2019 було видане посвідчення № 10483 на проведення позапланової перевірки щодо додержання та виконання вимог у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки ТОВ «Джі Ем Мастер Груп», за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 48, провідним інспектором Переяслав-Хмельницького PC ГУ ДСНС України у Київській області капітаном служби цивільного захисту Андрущенком Андрієм Олександровичем, яке було вручено під підпис директору ТОВ «Джі Ем Мастер Груп», ОСОБА_1 02.12.2019.

03.12.2019 за результатами позапланової перевірки був складений акт № 423 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки та було виявлено 42 порушень, а саме:

1. Керівником підприємства не визначені обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, не призначено відповідальних за пожежну безпеку окремих приміщень, п.2, розділ II ППБУ;

2. На об`єкті відповідним документом не встановлений протипожежний режим. п.З, розділ II ППБУ;

3. Не розроблені та не затверджені керівником об`єкту або уповноваженою ним посадовою особою для кожного приміщення інструкції про заходи пожежної безпеки, п.4, розділ II ППБУ;

4. Територія об`єкта, а також будівля, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення не відповідають ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.26- 76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности», п.8, розділ II ППБУ;

5. На об`єкті на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі не вивішені, п.5, розділ II ППБУ;

6. Дотримання працівниками об`єкта встановленого протипожежного режиму не забезпечено, п.11, розділ II ППБУ;

7. Працівники прийняті на роботу не пройшли інструктажі з пожежної безпеки, п.15, розділ II ППБУ;

8. Посадові особи та працівники не пройшли навчання та перевірку знань з пожежної безпеки, п.16, розділ II ППБУ;

9. Приступати до роботи особам, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з пожежної безпеки не заборонено, п.20, розділ II ППБУ;

10. На території об`єкта освітлення протипожежного обладнання, входів до будинків не забезпечено. Пункт 1.10 глави 1 розділу III ППБУ;

11. Керівник об`єкта, підприємства не забезпечив утримання засобів протипожежного захисту у працездатному стані та забезпечив їх технічне обслуговування. Пункт 2.2 глави 2 розділу III1І11БУ;

12. У будівлі дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності . Абзац перший пункту 2.5 глави 2розділу III ППБУ;

13. Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. Пункт 2.31 глави 2 розділу III ППБУ;

14. Світлові покажчики «Вихід» на шляхах евакуації відсутні. Пункт 2.32 глави 2 розділу III ППБУ;

15. На випадок відключення електроенергії обслуговуючий персонал не має електричні ліхтарі, де у вечірній або нічний час можливе перебування людей. Пункт 2.34 глави 2 розділу III ППБУ;

16. Електричне обладнання, електропроводи та кабелі за виконанням та ступенем захисту не відповідають класу зони згідно з ПУЕ, не мають апаратуру захисту від струмів короткого замикання та інших аварійних режимів. Пункт 1.2 глави 1 розділу IV ППБУ;

17. З`єднання проводів і кабелів проведено за допомогою скруток. Пункт 1.6 глави 1 розділу IV ППБУ;

18. З`єднувальні коробки кришками з негорючих або важкогорючих матеріалів не закриті. Пункт 1.7 глави 1 розділу IV ППБУ;

19. Електророзетки, вимикачі, перемикачі встановлено на горючі основи. Пункт 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ;

20. Замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання не проведений. Пункт 1.20 глави 1 розділу IV ППБУ;

21. Захист будівлі та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірка не виконано відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5- 38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавко захисту будівель і споруд». Пункт 1.21 глави 1 розділу IV ППБУ;

22. Електрощити не оснащено схемою підключення споживачів з пояснювальними надписами і вказанням номінального струму апатара захисту. Пункт 1.16 глави 1 розділу IV ППБУ;

23. Лінії живлення до кожного побутового кондиціонера, групи кондиціонерів автономним пристроєм електричного захисту не забезпечені незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів. Абзац другий пункту 2.26, глави 2 розділу IV ППБУ;

24. Перед початком опалювального сезону теплові мережі не перевірені,результата перевірок не фіксуються у спеціальному журналі. Пункт 2.1 глави 2 розділу IV ППБУ;

25. Усі системи протипожежного захисту не утримуються в постійній готовності до виконання роботи. Пункт 1.1 глави 1 розділу V ППБУ;

26. Будівлю, приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» не обладнано. Пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ;

27. Підтримання експлуатаційної придатності СПЗ не проводиться відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». Пункт 1.4 глави 1 розділу V ППБУ;

28. Біля місць розташування пожежних гідрантів не встановлені покажчики. Підпункт 9 пункт 2.1 глави 2 розділу V ППБУ;

29. Територія підприємства, будинки, споруди,приміщення, первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку, не забезпечені. Пункт 3.6 глави 3 розділу V ППБУ;

30. Для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння не встановлено вказівні знаки згідно з ДСТУ ІБО 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір», ГОСТ 12.4.26-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Знаки не розміщені на видимих місцях на висоті 2-2,5 м від рівня підлоги. Пункт 3.10 глави 3 розділу V ППБУ;

31. Переносні вогнегасники не розміщуються шляхом: навішування на вертикальні конструкції на висоті не більше 1,5 м від рівня підлоги до нижнього торця вогнегасника. Пункт 3.10 глави 3 розділу V ППБУ;

32. Для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території підприємства спеціальні пожежні щити (стенди) не встановлено. Пункт 3.11 глави 3 розділу V ППБУ;

33. Технічне обслуговування вогнегасників не здійснюється . Пункт 3.17 глави 3 розділу V ППБУ;

34. Вогнегасники не встановлено в легкодоступних та видних місцях, а також у пожежонебезпечних місцях, де найбільш вірогідна поява осередків пожежі. Пункт 3.15 глави 3 розділу V ППБУ;

35. Вогнегасники не забезпечено обліковими номерами. Пункт 3.18 глави 3 розділу V ППБУ;

36. Інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення в разі виникнення аварії не розміщено. Пункт 3 частини першої статті 20 КЦЗУ;

37. Навчання керівного складу, працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки, не здійснено. Пункт 8 частини першої статті 20 КЦЗУ;

38. Допуск до роботи працівників здійснюється без проходження ними навчань, інструктажів і перевірки знань з питань цивільного захисту, зокрема з техногенної безпеки. Пункт 4 глави 6 розділу V ПТБ;

39. Ідентифікацію об`єкта підвищеної небезпеки не проведено. Стаття 9 ЗУ № 2245-ІІІ;

40. Працівників об`єкта засобами колективного та індивідуального захисту не забезпечено. Пункт 2 частини першої статті 20 КЦЗУ;

41. Усіх громадян, котрі прибувають до для тимчасового проживання не ознайомлено адміністрацією з основними вимогами пожежної безпеки (під підпис). Абзац перший пункту 5.1 глави 5 розділу VI ППБУ;

42. У готелі не розміщені пам`ятки про правила пожежної безпеки та поведінку людей українською та англійською мовами, пункту 4.13 глави 4 розділу VI ППБУ.

Враховуючи те, що під час проведення перевірки було виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, які зазначені в Акті перевірки, керуючись ст. 68 Кодексу цивільного захисту України ГУ ДСНС у Київські області звернулось з даним позовом до суду, в якому просить застосувати заходи реагування.

Під час розгляду даної справи, а саме 28.08.2020 за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки відповідача, було складено акт №124, з якого слідує, що з наявних 42 порушень зафіксованих в Акті перевірки №423, усунуто відповідачем 25 порушень.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про таке.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697.

Згідно статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону №877-V).

Частиною сьомою статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16.01.2013 №20/2013 "Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій" Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є, зокрема: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Таким чином, Головне управління ДСНС України у Київській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною 2 цієї статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз наведених правових норм права дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до пунктів 26, 33, 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Суд зазначає, що у контексті вищенаведених норм, настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд звертає увагу на те, що факт порушення відповідачем вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, підтверджується наявним у матеріалах справи, зокрема Актами перевірок.

Як було зазначено, під час розгляду даної справи, а саме 28.08.2020 за результатами проведення позапланової перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки відповідача, було складено акт №124, з якого слідує, що з наявних 42 порушень зафіксованих в Акті перевірки №423, усунуто відповідачем 25 порушення.

Водночас, суд зазначає, що порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, зафіксовані в Акті перевірки від 28.08.2020 №423, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а також виключають можливість експлуатації (роботи) будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ем Мастер Груп», (), а саме: готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 48.

На підставі викладеного та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у вигляді часткового зупинення експлуатації (роботи) будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ем Мастер Груп», (), а саме: готелю «Три коня», за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вул. Героїв Дніпра, 48, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Джі Ем Мастер Груп», () повністю зупинити експлуатацію вказаного об`єкта до повного усунення порушень зазначених в акті від 28.08.2020 № 124.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.