Справа № 200/9334/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р. Справа№200/9334/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці", зобов`язання Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці", зобов`язання Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року без обмеження граничного розміру з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з 17.07.2015 року суддя у відставці, перебуває на обліку у Костянтинівсько - Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, та їй призначено та виплачується щомісячне довічне утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

Позивач зазначає, що Конституційним Судом України ухвалено рішення від 18.02.2020 року у справі № 2-р/2020 про перерахунок довічного грошового утримання судді, через збільшення заробітної плати судді, відповідно до Закону України № 1402-VIII, у зв`язку з чим вона звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року. За наслідками розгляду заяви позивача 26.06.2020 року відповідачем прийнято рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, оскільки не убачав підстав для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці і вказував на відсутність механізму перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивач вважає рішення відповідача від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді протиправним, та таким, що порушує її права на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в порядку встановленому Законом і всупереч Рішенню Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020.

З огляду на викладені обставини позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

24.06.2020 року позивач звернулась до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII. Позивач з 19.08.2015 року отримує довічне грошове утримання відповідно до Закону № 1402-VIII. Відповідно до записів трудової книжки від 14.07.1981 року позивач працювала з 22.11.1995 року по 18.08.2015 року суддею місцевого Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. 24.06.2020 року надала довідку про суддівську винагороду від 02.03.2020 року № 04-327, видану територіальним управлінням державної судової адміністрації України в Донецькій області, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідач зазначає, що п. 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. Проте, положення п. 25 розділу ХІІ Закону № 1402 визнано такими, що не відповідають Конституції України (не конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 2-р 2020 від 18.02.2020 року. До визначення Міністерством соціальної політики України механізму перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку довічного грошового утримання суддя у відставці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Отже, справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 5-7).

ОСОБА_1 працювала суддею Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області та згідно постанови Верховної Ради України від 634-VIII від 16 липня 2015 року звільнена з посади судді.

19.08.2015 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Костянтинівсько - Дружківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, де отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 24.06.2020 року звернулась до Костянтинівсько - Дружківського ОУПФУ Донецької області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, відповідно до якої просила здійснити перерахунок (пенсії за спецзаконом) в зв`язку зі збільшенням заробітної плати.

До заяви була надана довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 р., відповідно до якої вбачається, що станом на 18 лютого 2020 р. суддівська винагорода яка враховується при призначені/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 94590 грн., довідка видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020. (а.с. 8).

Рішенням про відмову в перерахунку пенсії від 26.06.2020 року відповідач відмовив в перерахунку пенсії. (а.с. 10-11).

Як зазначено в рішенні про відмову, згідно ч. 4 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до п. 25 розділу ХІІ Закону № 1402 право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Рішенням Конституційного Суду № 2-р/2020 від 18.02.2020 положення п. 25 розділу ХІІ Закону № 1402 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

До визначення Міністерством соціальної політики України механізму перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання суддям у відставці.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Спірним питанням даної справи є проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Згідно з нормою статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За приписом пункту шостого частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з частиною 1 статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Як вбачається з матеріалів справи позивач є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

На момент виходу позивача у відставку право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було гарантоване Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI.

Статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 7 липня 2010 року N 2453-VI в редакції станом на 01.01.2011 р. визначено, що судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу".

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

У разі зміни розміру грошового утримання діючих суддів Конституційного Суду України відповідно здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснюється з усієї суми заробітної плати діючих суддів Конституційного Суду України з дня виникнення права на відповідний перерахунок.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), одержуваного суддею після виходу у відставку. Довічне грошове утримання суддям загальної юрисдикції виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів державного бюджету, за винятком суддів Конституційного Суду України, Верховного Суду України та вищих спеціалізованих судів, яким грошове утримання виплачується цими судами.

30.09.2016 року набрав чинності Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно з частиною першою статті 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(частина друга статті 142 Закону № 1402-VI).

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402 щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частини четвертої цієї статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Розмір суддівської винагороди визначається статтею 135 Закону № 1402-VIII.

Частиною другою статті 135 вказаного Закону, зокрема, передбачено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону № 1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом із тим, розділом ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року: а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII, передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., NN 41 - 45, ст. 529; 2015 р., NN 18 - 20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Досліджуючи поняття «щомісячне довічне грошове утримання судді», Конституційний суд України у мотивувальній частині рішення від 14.12.2011 №18-рп/2011 вказав, що це утримання є самостійною гарантією незалежності судді та складовою його правового статусу, а правова природа щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та щомісячного грошового утримання діючого судді однакова, а самі ці поняття однорідні та взаємопов`язані, ідентичні, відрізняються лише за способом фінансування: судді у відставці виплату одержують з Пенсійного фонду України за рахунок Державного бюджету, діючі судді - виключно з Державного бюджету України. У цьому ж рішенні Конституційний суд України також вказав про неможливість звуження змісту та об`єму гарантій незалежності суддів, а відповідно, матеріального та соціального забезпечення.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII зі змінами.

Конституційним Судом України в даному рішенні від 18.02.2020 р. № 2-р/2020 зазначено наступне.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 року N 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 року N 3-рп/2013).

Конституційний Суд України зазначає, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом N 1402.

Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону N 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Відповідно до п. 3 резолютивної частини Рішення Конституційного суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 встановлено, що положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року N 1402-VIII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, отже саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

Отже, після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII позивач, як суддя у відставці, набув з 19.02.2019 року право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

У зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 24.06.2020 р. позивачем була отримана довідна Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 р., відповідно до якої зазначено, що станом на 18 лютого 2020 р. суддівська винагорода яка враховується при призначені/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 94590 грн. (посадовий оклад - 63060 грн., доплата за вислугу років 50 % - 31530 грн.), довідка видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. № 2-р/2020. Зазначена довідка була надана разом з заявою про перерахунок грошового утримання судді у відставці від 24.06.2020 р. до Костянтинівсько - Дружківського ОУПФУ Донецької області.

Отже, позивач має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки від 02.03.2020 року № 04-327, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці саме з 19.02.2020, оскільки саме з цієї дати втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № №1402-VIII, згідно з якими право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Суд зазначає, що посилання відповідача на відсутність механізму розробленого Міністерством соціальної політики України щодо перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці є необґрунтованим, оскільки з прийняттям Рішення Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 р. у позивача виникло право на проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці надана до управління довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки, яка відповідає формі визначеної Порядком № 3-1.

Аналогічні за змістом висновки відображені в рішенні Верховного Суду від 16.06.2020 за наслідками розгляду зразкової справи № 620/1116/20.

Суд звертає увагу, що в силу вимог частини п`ятої статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до частини третьої статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зазначений підхід до статусу судді у відставці та питання належного матеріального забезпечення суддів у відставці знайшов своє продовження у Рішенні Конституційного Суду України від 08.06.2016 № 4-рп/2016, у абзаці другому пункту 3 мотивувальної частини якого Суд зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу.

Суд акцентує увагу на тому, що запровадження Законом № 1402-VII правила, згідно з яким зміна складових грошового забезпечення працюючого судді є підставою для перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці покликане забезпечити єдність статусу судді у відставці зі статусом судді, який здійснює повноваження з відправлення правосуддя.

Право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126, 130 Конституції України, статті 142 Закону № 1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Таким чином, аналізуючи у сукупності фактичні обставини справи та норми закону, суд дійшов висновку, що рішення про відмову в перерахунку пенсії Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною третьою статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З огляду на встановлену під час розгляду справи протиправну відмову пенсійного органу у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, з метою відновлення прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, у зв`язку з чим обраний позивачем спосіб захисту щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є належним.

Стосовно вимоги позивача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84% від суддівської винагороди судді та без обмеження граничного розміру, суд зазначає, що постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 лютого 2016 року у справі № 233/5756/15-а зобов`язано Костянтинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 84 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.08.2015 року.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 при перерахунку пенсії на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року повинно бути розраховано в розмірі 84 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо до вимоги позивача про визначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничного розміру, суд зазначає, що відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді, тому дана позовна вимога є передчасною та не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці", зобов`язання Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку визначеному статтею 139 КАС України.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці", зобов`язання Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 26.06.2020 року про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року "Про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці".

Зобов`язати Костянтинівсько - Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () здійснити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППП НОМЕР_2 ) перерахунок та виплату грошового утримання судді у відставці із розрахунку 84% від суддівської винагороди судді, визначеної у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації в Донецькій області № 04-327 від 02.03.2020 року з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько - Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, 25, м. Костянтинівка, Донецька область, 85113) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено та підписано 16 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська