Справа № 440/39/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа №440/39/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ заступника голови ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 5.12.2019 №411о/с щодо звільнення майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області, зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 9.12.2019;

поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області з 10.12.2019;

стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.12.2019 по дату поновлення на посаді.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що його безпідставно звільнено із займаної посади з огляду на ліквідацію та скорочення штатів ДЗЕ НПУ. За твердженням позивача, роботодавцем не дотримано процедуру звільнення поліцейського у зв`язку зі скороченням штатів, оскільки ОСОБА_1 не пропонувались вакантні посади, а рапорт позивача про переведення до іншого структурного підрозділу по суті не розглянутий.

2. Позиція відповідачів.

ДЗЕ НПУ позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 1, а.с. 33-41/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 №841 "Про ліквідацію територіального органу Національної поліції" визначено ліквідувати, як юридичну особу публічного права, Департамент захисту економіки Національної поліції України, як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. Позивача 02.10.2019 письмово попереджено про ліквідацію ДЗЕ НПУ і наступне припинення служби та вивільнення. При цьому, за твердженням представника відповідача, Закон України "Про Національну поліцію" не зобов`язує роботодавця пропонувати поліцейському рівнозначні посади при скороченні штатів з огляду на ліквідацію територіального органу поліції. За відсутності у ДЗЕ НПУ правонаступника та з огляду на скорочення усіх штатів відповідач вважав, що позивача правомірно звільнено зі служби в поліції за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію". Крім того, відповідач зазначив, що до ДЗЕ НПУ не надходив рапорт ОСОБА_1 від 22.11.2019 про призначення його на вакантну посаду в НПУ.

УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ надало до суду відзив на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві ДЗЕ НПУ /т. 1, а.с. 89-95/.

Національна поліція України надала відзив, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити /т. 1, а.с. 102-105/. Зазначив, що ДЗЕ НПУ був окремою від НПУ юридичною особою, утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 №830 як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції та юридична особа публічного права. Позивач перебував у трудових відносинах з ДЗЕ НПУ, на якого покладено обов`язок щодо забезпечення дотримання процедури звільнення з огляду на ліквідацію та скорочення штатів; Національна поліція України не є правонаступником Департаменту, а тому на неї не може бути покладений обов`язок щодо працевлаштування позивача.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) /т. 1, а.с. 25-27/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 розгляд справи розпочато спочатку та призначено підготовче засідання у справі з огляду на перехід до розгляду справи у порядку загального позовного провадження /т. 1, а.с. 100/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 витребувано від відповідачів додаткові докази у справі, підготовче засідання відкладено /т. 1, а.с. 148/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 провадження у справі зупинено до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів /т. 1, а.с. 173/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 провадження у справі поновлено, призначено підготовче засідання /т. 1, а.с. 191/.

У підготовчому засіданні 18.06.2020, протокольною ухвалою суду, відкладено підготовче засідання з огляду на неявку представників сторін /т. 1, а.с. 198/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.07.2020 витребувано від відповідача додаткові докази у справі, у підготовчому засіданні оголошено перерву /т. 1, а.с. 221/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті /т. 2, а.с. 12/.

У судове засідання 20.10.2020 позивач та представники ДЗЕ НПУ, УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А відповідно до частини дев`ятої зазначеної статті, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, у судовому засіданні 20.10.2020 суд розпочав розгляд справи по суті та перейшов до її розгляду у порядку письмового провадження.

Частиною другою статті 193 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Обставини справи

ОСОБА_1 з 14.07.2001 проходив службу в органах внутрішніх справ, а з 03.09.2018 - у Національній поліції України на посаді оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності УЗЕ в Полтавській області ДЗЕ НПУ /т. 1, а.с. 67-70/.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 № 841 "Про ліквідацію територіального органу Національної поліції" визначено ліквідувати, як юридичну особу публічного права Департамент захисту економіки, як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. Пунктом 2 вказаної постанови доручено Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту захисту економіки, що ліквідується. Зазначена постанова набула чинності 21.09.2019 /т. 1, а.с. 49-50/.

23.09.2019 Національною поліцією України виданий наказ №939 "Про утворення ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки", на підставі якого вирішено утворити ліквідаційну комісію юридичної особи публічного права - Департаменту захисту економіки Національної поліції України (ідентифікаційний номер 40111732) /т. 1, а.с. 51/.

Національною поліцією України 26.09.2019 виданий наказ №959 "Про внесення змін до структури та штатів Національної поліції України", на підставі якого внесено зміни до Структури територіальних органів поліції, затвердженої наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №1 (зі змінами), виключивши з підпункту 27 позицію "Департамент захисту економіки (у складі кримінальної поліції)" /т. 1, а.с. 44-45/.

У свою чергу, ДЗЕ НПУ 27.09.2019 виданий наказ №755 "Про затвердження персонального складу комісії з ліквідації Департаменту захисту економіки", яким затверджено персональний склад ліквідаційної комісії юридичної особи публічного права Департаменту захисту економіки Національної поліції України /т. 1, а.с. 52-53/.

30.09.2019 ДЗЕ НПУ виданий наказ №758, яким затверджено План заходів з ліквідації Департаменту захисту економіки /т. 1, а.с. 54-64/.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Департамент захисту економіки Національної поліції України з 30.09.2019 перебуває в стані припинення /т. 1, а.с. 86/.

02.10.2019 майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НПУ попереджено про наступне звільнення зі служби в поліції після закінчення двомісячного строку з моменту одержання персонального попередження за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" /т. 1, а.с. 13, 46/.

У матеріалах справи наявна копія рапорту ОСОБА_1 від 22.11.2019 на ім`я голови ліквідаційної комісії ДЗЕ НПУ щодо призначення позивача на вакантну штатну посаду у Національній поліції України /т. 1, а.с. 15/.

Зазначений рапорт 26.11.2019 надісланий позивачем на адресу ДЗЕ НПУ, що підтверджено описом вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля пошти, фіскальним чеком та накладною /т. 1, а.с. 16/. Відомості про розгляд цього рапорту у матеріалах справи відсутні, на неодноразову вимогу суду відповідачем не надані.

05.12.2019 ДЗЕ НПУ виданий наказ №411 о/с, яким майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області ДЗЕ НПУ звільнено зі служби в поліції з 09.12.2019 за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" /т. 1, а.с. 42/.

Не погодившись з цим наказом, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною шостою статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (надалі - Закон №580-VIII).

Пунктом 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII передбачено, що переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади, зокрема у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації.

Частинами восьмою та дев`ятою цієї ж статті визначено, що переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення; переведення поліцейського здійснюється на підставі єдиного наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський.

У силу статті 68 Закону №580-VIII у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.

Пунктом 4 частини першої статті 77 Закону №580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Оцінка судом обставин справи

У цій справі позивач звільнений зі служби у поліції з огляду на ліквідацію органу, у якому він проходив службу, - ДЗЕ НПУ.

Мотивуючи правомірність звільнення позивача зі служби у поліції відповідач стверджував про те, що ОСОБА_1 завчасно повідомлено про майбутнє звільнення, у спірних відносинах мала місце ліквідація ДЗЕ НПУ зі скороченням усіх штатних посад цього органу та вивільненням працівників без визначення правонаступника.

Оцінюючи наведені доводи відповідача, суд виходить з такого.

Верховний Суд України в постановах від 04.03.2014 (справа №21-8а14), від 27.05.2014 (справа №21-108а14), від 28.10.2014 (справа №21-484а14), від 19.01.2016 (справа №810/1783/13-а) сформулював правову позицію, згідно з якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає зобов`язання, а зобов`язує роботодавця (державний орган) працевлаштувати працівників ліквідованої установи.

Аналогічні висновки знайшли своє відображення у численних рішеннях Верховного Суду (зокрема, постанови від 04.10.2018 у справі №825/3752/15-а, від 26.09.2019 у справі №806/405/17, від 06.05.2020 у справі №821/3731/15-а).

У контексті цього спору суд враховує вищенаведені висновки Верховного Суду на підставі приписів частини п`ятої статті 242 КАС України та зазначає, що хоча постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2019 №841 "Про ліквідацію територіального органу Національної поліції" визначено ліквідувати, як юридичну особу публічного права Департамент захисту економіки, як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції, пунктом 2 цієї ж постанови доручено Національній поліції забезпечити здійснення функцій і повноважень Департаменту захисту економіки, що ліквідується.

Згадана постанова Уряду не містить обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій Департаменту захисту економіки, натомість у пункті 2 цього нормативно-правового акта прямо передбачено, що забезпечення здійснення функцій і повноважень Департаменту захисту економіки доручено Національній поліції України.

Отже, у спірних відносинах фактично має місце реорганізація міжрегіонального територіального органу Національної поліції, а не його ліквідація.

Доводи відповідача про те, що у тексті рішення Уряду зазначено саме про ліквідацію Департаменту захисту економіки як юридичної особи публічного права суд оцінює критично, адже цим рішенням Кабінет Міністрів України не обумовив доцільність відмови від виконання завдань та функцій ДЗЕ НПУ.

Посилання відповідача на виступ Прем`єр-Міністра України на засіданні Уряду 02.09.2019 щодо необхідності створення Служби фінансових розслідувань замість Департаменту захисту економіки суд визнає необґрунтованими, оскільки такий виступ не є нормативно-правовим актом.

Більш того, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №867 утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Національної поліції - Департамент стратегічних розслідувань.

Порівняльний аналіз змісту Положення про Департамент захисту економіки Національної поліції України, затвердженого наказом НПУ від 07.11.2015 №81 (у редакції наказу від 22.07.2019 №738) /т. 1, а.с. 137-141/ та Положення про Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом НПУ від 23.10.2019 №1077 /т. 1, а.с. 182-189/ свідчить про те, що завдання та функції цих органів хоча і не є тотожними, загалом стосуються виконання подібних повноважень. Зокрема, завдання обох органів полягають у реалізації повноважень Національної поліції щодо боротьби зі злочинністю у сферах власності, органах державної влади та місцевого самоврядування, протидія корупційним правопорушенням, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Враховуючи вищезазначене, визначальним для вирішення цього спору, на переконання суду, є та обставина, що переважна більшість співробітників Департаменту захисту економіки були переведені до Департаменту стратегічних розслідувань. Зокрема, наказом ДЗЕ НПУ від 06.11.2019 №365 о/с відповідно до статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" переведено для подальшого проходження служби до Департаменту стратегічних розслідувань НПУ 59 співробітників управління захисту економіки у Полтавській області ДЗЕ НПУ, серед яких позивач відсутній /т. 1, а.с. 157-163/.

Верховний Суд у пункті 41 постанови від 28.11.2019 у справі №816/353/17 та пункті 24 постанови від 27.05.2020 у справі №826/10272/17 зауважив, що у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів звільненню підлягають не всі поліцейські, а лише ті, посади яких скорочені. Водночас сам лише факт скорочення посад не тягне безумовного звільнення, оскільки відповідно до приписів статті 65 Закону №580-VII скорочення посади, яку обіймає поліцейський, є однією з підстав його переведення на рівнозначну або нижчу посаду, а частиною другою статті 68 вказаного Закону передбачено можливість призначення поліцейського, посада якого скорочена, за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 26.11.2019 надіслав голові ліквідаційної комісії рапорт від 22.11.2019 щодо призначення на вакантну штатну посаду у Національній поліції України /т. 1, а.с. 15/.

Доводи відповідача про те, що ДЗЕ НПУ не отримувало цей рапорт суд визнає неприйнятними, оскільки матеріали справи містять докази надсилання позивачем рапорту цінним листом з описом вкладення /т. 1, а.с. 16/. Відсутність на веб-порталі підприємства поштового зв`язку інформації про можливість відстеження результату доставки поштового відправлення не свідчить про те, що це поштове відправлення не надсилалось позивачем.

Суд неодноразово постановляв ухвали про витребування від відповідачів інформації разом з її документальним підтвердженням щодо розгляду по суті рапорту ОСОБА_1 , однак ДЗЕ НПУ такі докази не надані.

Посилання представника ДЗЕ НПУ на те, що голова ліквідаційної комісії не уповноважений вирішувати по суті порушене у рапорті ОСОБА_1 від 22.11.2019 питання не спростовують обставини подання такого рапорту позивачем.

Доказів направлення рапорту для розгляду по суті за належністю відповідачами не надано.

З урахуванням наведеного вище, суд визнає доведеним той факт, що позивач до дати звільнення з ДЗЕ НПУ подав рапорт про працевлаштування на вакантну штатну посаду у Національній поліції України, однак цей рапорт не був розглянутий.

У контексті наведеного суд враховує, що позивачу перед звільненням вакантні посади не пропонувались, оскільки, як зазначив представник ДЗЕ НПУ, наказом НПУ від 26.09.2019 №959 у ДЗЕ НПУ скорочено всі посади.

Крім того, відповідач у ході розгляду справи стверджував про те, що для позитивного вирішення питання про переведення поліцейського у зв`язку зі скороченням штатів обов`язковою є наявність у сукупності таких умов: подання поліцейським рапорту про призначення на посаду, внесення подання прямим керівником про призначення, згода начальника територіального органу Національної поліції на подальше проходження служби.

Разом з цим Верховний Суд у постанові від 22.04.2020 у справі №814/2551/16 зазначив, що приписами частини третьої статті 68 Закону №580-VIII гарантована можливість працевлаштування поліцейського в будь-якому органі (закладі, установі) поліції, з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків, у разі скорочення його посади. Необхідним елементом щодо призначення поліцейського на іншу посаду є його згода.

З системного аналізу вищевказаної норми Закону №580-VIII вбачається, що надання згоди поліцейського щодо призначення на посаду неможливе без його обізнаності із переліком усіх наявних вакантних посад, які пропонуються йому, з урахуванням критеріїв, визначених приписами даної статті.

Пропозиція усіх наявних вакантних посад є невід`ємним атрибутом належного дотримання процедури звільнення поліцейського з причин скорочення штату у разі реорганізації, в якій визначальними критеріями є досвід роботи, освітній рівень, стан здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків.

У постановах від 11.09.2019 у справі №826/8324/18 та від 03.04.2020 у справі №360/2251/19 Верховний Суд зазначив, що однією з гарантій забезпечення прав громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботі і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Виходячи із системного аналізу пункту 1 частини першої та частини другої статті 40, частини другої статті 49-2 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган при звільненні працівника у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці покладається обов`язок при попередженні працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому наявні вакантні посади. Тобто, законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи.

За приписами частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник який вивільнюється, працював.

Такий обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення.

При цьому про можливість та доцільність субсидіарного застосування до спірних відносин вищезгаданих положень КЗпП України йдеться у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №814/600/17 та від 22.04.2020 у справі №814/2551/16.

Відтак, відсутність доказів щодо здійснення пропозиції відповідачем позивачу усіх наявних вакантних посад, з урахуванням критеріїв, вказаних вище, не може бути свідченням дотримання процедури звільнення поліцейського з причин скорочення штатів або проведення організаційних заходів.

А оскільки позивачу перед звільненням вакантні посади в інших органах Національної поліції не пропонувались, що визнано відповідачем, суд констатує, що роботодавцем у спірних відносинах не дотримано процедуру звільнення поліцейського зі служби в поліції з підстави скорочення штатів ДЗЕ НПУ.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивача звільнено незаконно, а тому є достатні підстави для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ДЗЕ НПУ від 05.12.2019 №411о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області, зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 09.12.2019.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно з частинами другою, третьою статті 77 Закону №580-VIII днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Залученим до матеріалів справи витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджено, що станом на 16.11.2020 запис про припинення ДЗЕ НПУ у зв`язку з його ліквідацією не внесено /т. 2, а.с. 23-28/.

Відтак, позивача належить поновити на посаді, з якої його було незаконно звільнено, а саме - посаді оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності УЗЕ в Полтавській області з 10.12.2019.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських визначають Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260 (далі - Наказ №260).

Відповідно до абзацу першого пункту 6 Розділу ІІІ Наказу №260 поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Пунктом 9 Розділу І Наказу №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Залученою до матеріалів справи довідкою про доходи від 21.07.2020 №162 підтверджено, що середньоденна заробітна плата позивача на дату звільнення зі служби в поліції становила 336,87 грн, а середньомісячна - 10274,66 грн /т. 1, а.с. 239/.

Таким чином, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу становитиме 115546,41 грн (343 календарні дні х 336,87 грн).

Пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України визначено, що особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України).

Отже, Департамент захисту економіки Національної поліції України, як податковий агент відповідно до норм Податкового кодексу України та як страхувальник відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", зобов`язаний виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, утримавши з нього при виплаті законодавчо встановлені податки та збори.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 10274,66 грн належить допустити до негайного виконання.

Зважаючи на встановлені в ході розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління захисту економіки в Полтавській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту захисту економіки Національної поліції України від 05 грудня 2019 року №411о/с в частині звільнення майора поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області, зі служби в поліції за пунктом 4 (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 09 грудня 2019 року.

Поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області з 10 грудня 2019 року.

Стягнути з Департаменту захисту економіки Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 115546,41 грн (сто п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок шість гривень сорок одна копійка).

Допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу протидії злочинам у бюджетній, кредитно-фінансовій, банківській сфера та зовнішньоекономічній діяльності управління захисту економіки в Полтавській області з 10 грудня 2019 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 10274,66 грн (десять тисяч двісті сімдесят чотири гривні шістдесят шість копійок).

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач (боржник): Департамент захисту економіки Національної поліції України (; вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601).

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення", підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Кукоба