Справа № 200/7925/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р. Справа№200/7925/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

26.08.2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, будинок №6) про визнання неправомірним рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 2168 від 06.07.2020 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії та скасування вказаного рішення; зобов`язання Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до страхового (загального стажу) періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року, та до страхового (загального та спеціального) стажу періоди роботи з 12.11.2019 року по 01.06.2020 рік.

23.09.2020 року позивач надала клопотання про уточнення позовних вимог, у якому просила суд визнати неправомірним та скасувати рішення №2168 від 06.07.2020 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язати з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового (загального) стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року, до страхового (загального та спеціального) стажу періоди роботи з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, 01.06.2020 року, зобов`язати під час повторного розгляду заяви від 06.07.2020 року застосувати відносно неї віковий ценз 50 років, передбачений п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII, утримавшись від застосуванні вікового цензу 55 років передбаченого ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148- VIII.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 06.07.2020 року вона звернулась до управління із заявою про призначення пенсії згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 06.07.2020 року №2168 їй було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж - 10 років та вона не досягла необхідного пенсійного віку - 55 років. Вважає спірне рішення протиправним та таким, що порушує її конституційні права на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року адміністративний позов залишений без руху та позивачу надано строк на усунення недоліків.

10.09.2020 року позивач через відділ діловодства та документообігу суду надала документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі №200/7925/20-а та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

23.09.2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про уточнення позовних вимог до початку розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 29.10.2020 року прийнято уточнену позовну заяву у справі за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

У період з 09.11.2020 року по 13.11.2020 року включно суддя Мозговая Н.А. перебувала у відрядженні.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що 06.07.2020 року позивач звернулась до управління із заявою про призначення пенсії відповідно до с.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 27 років 07 місяців 15 днів. В тому числі пільговий стаж за списком №2 складає 09 років 10 місяців 19 днів. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року та до пільгового і страхового стажу не зараховано періоди з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди, з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року, оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період в СПОВ. За таких обставин, позивачу відмовлено в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років та недосягненням необхідного пенсійного віку 55 років (а.с.42-45).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), громадянка України, згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Донецькій області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 06.07.2020 року позивач звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.46).

Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області №2168 від 06.07.2020 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами п.2 ст.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 10 років та недосягненням необхідного віку - 55 років.

У вказаному рішенні зазначено про те, що відповідно до наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 27 років 07 місяців 15 днів. В тому числі пільговий стаж за Списком №2 складає 09 років 10 місяців 9 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року та до пільгового і страхового стажу не зараховано періоди з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України, з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року, оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за цей період по СПОВ (форма ОК-5) від 06.07.2020 року.

Зазначено, що на момент звернення позивача до управління положення Закону №1058-IV не визнавались такими, що не відповідають Конституції України та є неконституційними (а.с.8).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до положень статті 43 цього Закону перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначено статтею 44 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Положеннями статті 20 Закону №1058-IV, сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування - на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду - суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду - день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.

У трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 щодо спірних періодів наявні такі записи:

- 17.03.1993 року прийнята учнем слюсаря чергового по ремонту обладнання (по зарядці аккумуляторных батарей ) та направлена на дільницю шахтного транспорту №1 (запис 3);

- 03.05.1993 року переведена електрослюсарем (слюсарем) черговим та по ремонту обладнання 3 розряду (по зарядці аккумуляторных батарей) (запис 4);

- у зв`язку з приєднанням ш. «Селидівська» до ш. «Україна» утворено шахтоуправління «Україна» (запис 5);

- шахтоуправління «Україна» перетворено у ГОАО «ш.Украина» ДП ГХК «Селидовуголь» (російською мовою) (запис 6);

- ГОАО «ш.Украина» (російською мовою) реорганізовано у СП шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» (запис 7);

- СП «Шахта Україна» реорганізовано у ВП «Шахта Україна» у складі ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» (запис 8);

- ДП «ДВЕК» реорганізовано в ВП «Шахта Україна» та приєднана до ДП «Селидіввугілля» (запис 9);

- відповідно до наказу МВП від 24.11.2005 року №40 ДП «Селидіввугілля» приєднано до МВП України (запис 10);

- 01.01.2013 року закріплена електрослюсарем черговим і по ремонту обладнання шахтного транспорту по обслуговуванню цеху по зарядці акумуляторних батарейних електровозів (запис 11);

- 01.01.2014 року закріплена електрослюсарем (слюсарем) черговим по ремонту обладнання дільниці шахтного транспорту по обслуговуванню цеху по зарядці акумуляторних батарей електровозів (запис 12);

- 01.01.2015 року закріплена електрослюсарем (слюсарем) черговим по ремонту обладнання дільниці шахтного транспорту за обслуговуванням цеху по зарядці акумуляторних батарей електровозів (запис 13);

- 01.01.2016 року закріплена електрослюсарем (слюсарем) черговим і по ремонту обладнання дільниці шахтного транспорту по обслуговуванню цеху по зарядці акумуляторних батарей електровозів (запис 14);

- 06.11.2019 року переведена учнем машиніста конвеєра на дільниці шахтного транспорту (запис 16);

- ДП «Селидіввугілля» перепідпорядковане Міністерству енергетики та захисту довкілля України на підставі наказу від 29.11.2019 року №261 (запис 17);

- 11.12.2019 року переведена машиністом конвеєра 3 розряду на цій дільниці (запис 18);

- ДП «Селидіввугілля» перепідпорядковане Міністерству енергетики та захисту довкілля України на підставі наказу від 29.11.2019 року №261; ДП «Селидіввугілля» пере підпорядковане Міністерству енергетики України на підставі наказу №154 від 07.07.2020 року (запис 19);

- 17.08.2020 року продовжує працювати по теперішній час (а.с.12-15).

Судом встановлено, що період роботи позивача на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року не зараховано до страхового стажу позивача та період з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року не зараховано до пільгового та страхового стажу позивача, оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків за ці періоди до МДЗ України.

З індивідуальної відомості про застраховану особу, яка сформована станом на 06.07.2020 року (форма ОК-5) вбачається, що дійсно за періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року, з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року від ВП «Шахта «Україна» «Селидіввугілля» страхові внески до Пенсійного фонду України не надходили (а.с.61-63).

Так, згідно з довідкою №1-1708 від 18.08.2020 року, що видана ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року роботодавцем підтверджено щомісячне нарахування заробітної плати позивачу та сплата до Пенсійного Фонду України страхових внесків (а.с.10).

Згідно з довідкою №1-1708 від 18.08.2020 року, що видана ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.07.2018 року по 31.03.2019 року роботодавцем підтверджено щомісячне нарахування заробітної плати позивачу та сплата до Пенсійного Фонду України страхових внесків. З 01.04.2019 року по 31.12.2019 року підтверджено часткова сплата до Пенсійного Фонду України страхових внесків (а.с.11).

Таким чином, суд зазначає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а(2а/208/245/16)), від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а), від 20 березня 2019 р. (справа №688/947/17 (провадження №К/9901/35103/18).

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував вказані періоди до страхового та пільгового стажу, посилаючись на зазначені ним обставини, чим порушив пенсійні права позивача.

Крім того, судом встановлено, що період роботи позивача на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року не зараховано до пільгового та страхового стажу позивача, оскільки відсутня сума нарахованої заробітної плати за період в СПОВ (форма ОК-5 від 06.07.2020 року).

З індивідуальної відомості про застраховану особу, яка сформована станом на 06.07.2020 року (форма ОК-5) вбачається, що дійсно за періоди роботи з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року роботодавцем не нарахована сума заробітної плати та не сплачені страхові внески (а.с.61-63).

Так, згідно з довідкою №1-1719 від 18.08.2020 року, що видана ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року роботодавцем підтверджено щомісячне нарахування заробітної плати позивачу за червень - липень 2020 року, сплата до Пенсійного Фонду України страхових внесків за період з 01.01.2020 року по 31.07.2020 року підтверджена частково (а.с.9).

Таким чином, суд приходить до висновку, що відомості, які зазначені у довідці №1-1719 від 18.08.2020 року спростовують посилання відповідача на відсутність заробітної плати за цей період та свідчить про неправомірність не зарахування даного періоду до страхового та пільгового стажу позивача.

Щодо посилань позивача на застосування вимог до пенсійного віку, встановлених п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, яка діяла до 23.01.2020 року) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII.

Пунктом 3 резолютивної частини вказаного Рішення визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме, зокрема:

«На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам».

Таким чином, з 23.01.2020 року - дня набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 року в справі № І-р/2020, зокрема положення п. «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», які визначають умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, підлягають застосуванню у наведеній у цьому Рішенні редакції.

Разом з тим залишилися чинними відповідні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно; 50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року; 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року; 51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року; 52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року; 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року; 53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року; 53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року; 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року; 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року; 55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Отже, з 23.01.2020 року в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за Списком №2, а саме: пункт «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та пункт 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Щодо даної спірної ситуації норми вказаних законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за пунктом «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 №213-VIII та 55 років за пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини як джерело права.

В пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» Європейський суд з справ людини як джерело права вказав, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. З посиланням на закріплений в законодавстві України принцип i dubio pro tributario, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи державної влади повинні віддавати перевагу найбільш сприятливому для людини та громадянину тлумаченню національного законодавства.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли віковий ценз має бути встановлений на рівні найменшої величини, тобто 50 років.

Крім того, суд зазначає, що на момент звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком Списком №2 у липні 2020 року норми Закону N 1788-XII були чинними. Цей закон не скасований Верховною Радою України, його положення не визнавалися неконституційними або незаконними і на сьогодні.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується той факт, що позивач має 27 років 07 місяців 15 днів страхового стажу, 09 років 10 місяців 19 днів пільгового стажу за списком №2 (а.с.8). На день звернення із заявою про призначення пенсії від 06.07.2020 року позивачу виповнилось повних 50 років (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Оскільки позивач досягла 50 років, має більше 10 років пільгового стажу по списку №2 (9 років 10 місяців 19 днів пільгового стажу, який не заперечується відповідачем та спірний пільговий період роботи з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року), тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням віку з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 справа №1-5/2018(746/15) від 23.01.2020 року.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для призначення пенсії позивачу відповідно до п.2 ст.114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та із зменшенням віку за її заявою, тому рішення відповідача №2168 від 06.07.2020 року про відмову в призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 9 КАС України суду надане право вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням вимог ч.2 ст.9, ст.245 КАС України суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2168 від 06.07.2020 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року та до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) та висновків суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним адміністративним позовом сплачено судовий збір у розмірі 890,00 грн. згідно квитанції від 21.08.2020 року (а.с.24).

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI зі змінами та доповненнями(далі Закон № 3674) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до адміністративного суду адміністративного позову фізичною особою немайнового характеру справляється судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року складає 2102 грн.

Позивачем заявлено вимогу не майнового характеру. Таким чином, позивачу необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 840,00 грн.

У зв`язку із викладеним вище, суд доходить висновку, що судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 840,80 грн.

Разом з цим, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення суми надмірно сплаченого судового збору у розмірі 49,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, будинок №6) про визнання неправомірним та скасування рішення №2168 від 06.07.2020 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового (загального) стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року, до страхового (загального та спеціального) стажу періоди роботи з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, 01.06.2020 року, зобов`язання під час повторного розгляду заяви від 06.07.2020 року застосувати віковий ценз 50 років передбачений п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка була чинна до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII утримавшись від застосуванні вікового цензу 55 років передбаченого ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції Закону України від 03.10.2017 року №2148- VIII - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2168 від 06.07.2020 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, будинок №6) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.07.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ст.114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.06.2018 року по 11.12.2019 року та до страхового та пільгового стажу періоди роботи з 12.11.2019 року по 31.05.2020 року, з 01.06.2020 року по 05.07.2020 року та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1-р/2020 по справі 1-5/2018 (746/15) та висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вулиця Героїв Праці, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.11.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая