Справа № 640/18124/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року м. Київ № 640/18124/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ікс»

(03191, м. Київ, вул. Дмитра Луценка, 10)

до Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка,

33/19)

про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ікс» (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 07 вересня 2018 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску (надалі по тексту - оскаржуване рішення).

Заявлену вимогу позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки таке рішення прийнято без проведення перевірки. До того ж, факт сплати позивачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі по тексту - єдиний внесок) підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що оскаржуване рішення прийнято обґрунтовано, адже позивачем вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI (надалі по тексту - Закон України №2464-VI у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) належним чином не виконувалися, а саме єдиний внесок за червень 2016 року, червень-серпень, жовтень-грудень 2017 року, січень-лютий, квітень 2018 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

Відповідною ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та здійснено його заміну на належного: Головне управління ДПС у місті Києві.

З огляду на викладене вище, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

07 вересня 2018 року відповідачем прийнято оскаржуване рішення, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 122979,82 грн та нараховано пеню у розмірі 10325,79 грн.

Вказане рішення позивачем оскаржено в адміністративному (досудовому) порядку, однак, рішенням Державної фіскальної служби України від 17 жовтня 2018 року №33775/6/99-99-11-02-02-75 рішення відповідача залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Негода позивача з оскаржуваним рішенням зумовила його звернення до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом №2464-VI.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України №2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI).

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (частина 8 статті 9 Закону України №2464-VI).

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України №2464-VI, є недоїмкою.

Як встановлено судом, штрафні санкції до позивача застосовані внаслідок невиконання ним вимог Закону України №2464-VI, а саме єдиний внесок за червень 2016 року, червень-серпень, жовтень-грудень 2017 року, січень-лютий, квітень 2018 року сплачено з порушенням законодавчо встановленого строку.

У ході розгляду справи позивач стверджував, що ним єдиний внесок сплачувався своєчасно, на підтвердження чого надав суду копії платіжних доручень:

від 15 травня 2017 року №16 про сплату єдиного внеску за квітень 2017 року;

від 26 травня 2017 року №65 про сплату єдиного внеску за травень 2017 року;

від 12 червня 2017 року №143 про сплату єдиного внеску за травень 2017 року;

від 12 червня 2017 року №141 про сплату єдиного внеску за травень 2017 року;

від 11 серпня 2017 року №415 про сплату єдиного внеску за липень 2017 року;

від 15 серпня 2017 року №421 про сплату єдиного внеску за липень 2017 року;

від 19 жовтня 2017 року №597 про сплату єдиного внеску за вересень 2017 року;

від 14 листопада 2017 року №692 про сплату єдиного внеску за жовтень 2017 року;

від 13 грудня 2017 року №737 про сплату єдиного внеску за жовтень 2017 року.

Враховуючи викладене суд зауважує, що надані до суду копії платіжних доручень не спростовують тверджень відповідача про несвоєчасну сплату позивачем єдиного внеску за червень 2016 року, червень-серпень, жовтень-грудень 2017 року, січень-лютий, квітень 2018 року.

Крім того, факт прострочення позивачем сплати єдиного внеску за вказані періоди підтверджується даними, які містяться в інтегрованій картці платника податку за кодом 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати; винагороди за договорами ЦПХ; допомоги по тимчасовій непрацездатності».

Стосовно тверджень позивача про протиправність прийняття оскаржуваного рішення без проведення перевірки та складання відповідного акту, суд зазначає наступне.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом України №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі по тексту - Інструкція №449 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, відповідно до пунктів 1, 2 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За порушення норм законодавства про єдиний внесок до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону (пункт 1 розділу VIІ Інструкції №449).

Підпунктом 2 пункту 2 розділу VIІ Інструкції №449 визначено, що згідно з частиною 11 статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1-4 та 6 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовуються штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому, складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Отже, як вбачається з аналізу викладених норм, у разі несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску платником, у даному випадку роботодавцем, розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Викладеним висновком спростовується твердження позивача про обов`язковість проведення перевірки задля нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, суд робить висновок про обґрунтованість прийнятого відповідачем рішення, а тому заявлена позивачем вимога є такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи, що суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову - підстави для здійснення розподілу судових витрат також відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Ікс» відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук