Справа № 380/7276/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/7276/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2020 року
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) 08.09.2020 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач) з такими вимогами:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням суми індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , з урахуванням раніше виплаченої суми та із включення до грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, з 22.10.2018 звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини. На день звільнення не отримав у повному обсязі кошти, на які мав право за час проходження військової служби, а саме - не була виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день виключення зі списків особового складу військової частини. Тому грошова допомога при звільненні, передбачена статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», була нарахована та виплачена з суми грошового забезпечення, котра, відповідно, не включала суми індексації. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.005026 від 22.01.2020, яке набрало законної сили 03.06.2020, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.10.2018, із врахуванням раніше проведеної виплати. Це рішення фактично виконане військовою частиною НОМЕР_1 шляхом нарахування та виплати сум індексації лише 10.07.2020. 24.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо перерахунку грошової допомоги при звільненні/вихідної допомоги шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке враховується як база для її обчислення, суми індексації грошового забезпечення. У відповідь отримав лист від 11.08.2020 №10/3722, відповідно до якого відповідач вказав, що грошова допомога при звільненні обчислена відповідно до вимог нормативних документів, тому відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати такої грошової допомоги із врахуванням індексації. Позивач вважає таку відповідь протиправною бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 щодо відмови провести донарахування та виплату грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 , передбаченої статтею 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Суд ухвалою від 14.09.2020 відкрив провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та призначив таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, з постановленням рішення суду 11.11.2020. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.
Відповідач подав відзив на позовну заяву (а.с. 24-28), позов не визнає, просить суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . Вказує, що при звільненні з військової служби 22.10.2018 ОСОБА_1 відповідно до норм Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затв. наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі Порядок №260) нарахована та виплачена грошова допомога у розмірі 50% грошового забезпечення за кожний прослужений рік, що з урахуванням 1,5% військового збору склала 197778,77 грн. Відповідач посилається на норми статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та вказує, що індексація грошового забезпечення не входить до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців та, відповідно, до складових грошового забезпечення, з суми котрих обчислюється вихідна допомога при звільненні. При цьому відповідач вважає, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, визначений статтею 122 КАС України.
Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.
Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) проходив військову службу в Збройних Силах України, є особою з інвалідністю третьої групи внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 від 24.10.2018 (а.с. 12).
Наказом начальника Головного управління персоналу заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 05.10.2018 №293 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за станом здоров`я; наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 22.10.2018 №221 з 22.10.2018 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до довідок ВЧ НОМЕР_1 про суму та складові місячного грошового забезпечення ОСОБА_1 , а також розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні (а.с.15-16) суд встановив таке:
22.01.2020 Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення №1.380.2019.005026, яке 03.06.2020 набрало законної сили, відповідно до якого задовольнив частково позов ОСОБА_1 . Суд визнав протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо неправильного нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.10.2018 у повному обсязі; зобов`язав ВЧ НОМЕР_1 донарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.10.2018, з врахуванням проведеної виплати.
На виконання рішення суду ОСОБА_1 нарахована індексація грошового забезпечення за вересень 2018 року в сумі 2922,74 грн, за жовтень 2018 року в сумі 2074,74 грн., що підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_1 №271 від 30.09.2020 (а.с. 29); позивач повідомляє, що фактично отримав ці суми 10.07.2020.
24.07.2020 ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із заявою, просив здійснити перерахунок грошової допомоги при звільненні/вихідної допомоги шляхом включення до складу грошового забезпечення, яке враховується при обчисленні цієї допомоги, суми індексації грошового забезпечення, що була нарахована та виплачена на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.005026 (а.с.13).
ВЧ НОМЕР_1 листом №10/3722 від 11.08.2020 надала відповідь, відповідно до якої грошова допомога при звільненні обчислена відповідно до вимог нормативних документів, тому відсутні підстави для проведення перерахунку та виплати такої грошової допомоги із врахуванням індексації (а.с. 14).
При прийнятті рішення суд керується такими правовими нормами:
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII. Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдину систему соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регулює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).
Відповідно до статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою цієї статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: - посадовий оклад, оклад за військовим званням; -щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); - одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Абзацом 2 частини третьої статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон №1282-XII).
За визначенням, наведеним в статті 1 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (далі Порядок №1078).
Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку №1078).
Згідно з пп.2) пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Частиною четвертою статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).
Відповідно до частини другої статті 15 Закону №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. Аналогічні норми містить пункт перший розділу XXXII Порядку №260.
При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:
При звільненні з військової служби ОСОБА_1 нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
При проведенні розрахунку цієї допомоги як базу для її нарахування відповідач використав суму грошового забезпечення ОСОБА_1 за жовтень 2018 року (сума розрахована за повний місяць, в якому відбулося звільнення), що не включала індексацію грошового забезпечення.
На виконання рішення суду від 22.01.2020 у справі № 1.380.2019.005026 ОСОБА_1 в липні 2020 року проведено нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2014 по 22.10.2018, в тому числі за вересень 2018 року в сумі 2922,74 грн., жовтень 2018 року в сумі 2074,74 грн.
Відповідач за зверненням позивача відмовляється здійснити перерахунок одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 при звільненні зі служби шляхом включення до складу грошового забезпечення суми його індексації.
Оцінюючи такі дії відповідача суд враховує таке:
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
«[…] 56. Щодо включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні, Верховний Суд зазначає наступне. […] 67. Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
68. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
69. При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку №1078.
70. Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист. В іншому випадку, не врахування індексації при обрахунку пенсії за вислугу років призвело б до застосування для визначення розміру пенсії знеціненого грошового забезпечення.
71. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17.
72. Також необхідно наголосити, що такий висновок не суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленої в постанові від 6 лютого 2019 року у справі №522/2738/17, оскільки питання індексації не було предметом розгляду Великою Палатою Верховного Суду у справі №522/2738/17.
73. Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для включення індексації до розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивачки».
Отже, сума індексація повинна включатися до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого розраховується грошова допомога при звільненні.
При звільненні ОСОБА_1 з військової служби та розрахунку суми одноразової грошової допомоги цього не було зроблено з тієї причини, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував ОСОБА_1 в 2018 році індексації грошового забезпечення; ці обставини встановлено в рішенні суду №1.380.2019.005026 у справі між тими ж сторонами та відповідно до статті 78 КАС України не підлягають доказуванню. В 2020 році на виконання рішення суду це порушення прав позивача було усунуто шляхом нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період 2014-2018 років.
За наведених обставин суд дійшов висновку, що відповідач за зверненням ОСОБА_1 протиправно не здійснив перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням виплаченої за жовтень 2018 року індексації грошового забезпечення. Ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ВЧ НОМЕР_1 прав позивача є спонукання (зобов`язання) відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні шляхом включення до складу грошового забезпечення для її обчислення суми індексації грошового забезпечення, та виплати перерахованої суми (з урахуванням раніше проведених виплат).
Суд відхиляє аргументи відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, визначеного статтею 122 КАС України. Суд враховує, що нарахування та виплата ОСОБА_1 індексації з вини відповідача відбулася не в жовтні 2018 року, а в липні 2020 року, на виконання рішення суду у справі №1.380.2019.005026. В межах двох тижнів після виконання рішення суду ВЧ НОМЕР_1 11.08.2020 листом №10/3722 відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про проведення перерахунку одноразової допомоги з урахуванням згаданої суми індексації грошового забезпечення, а цей позов подано до суду 08.09.2020, тобто в межах місяця від дати отримання рішення відповідача. За наведених обставин строк звернення до суду не пропущено.
Питання про розподіл судових витрат за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач згідно з пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд
Задовольнити адміністративний позов повністю.
Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням суми індексації грошового забезпечення.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, враховуючи раніше виплачені суми.
Судові витрати не розподіляти.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Москаль Р.М.