Справа № 280/9/20
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/9/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року, (суддя суду першої інстанції Калашник Ю.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №280/9/20 за позовом публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення, -

в с т а н о в и в :

02 січня 2020 року публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 23.08.2019 в частині суми 130 000,00 грн.

На обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає, що неналежне виконання позивачем вимог податкового законодавства стосовно своєчасної сплати узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість відбулось не з вини ПАТ Запоріжжяобленерго, що виключає протиправність діянь останнього, та як наслідок, притягнення його до відповідальності. Несвоєчасна сплата позивачем узгоджених грошових зобов`язань з податку на додану вартість викликана об`єктивними обставинами, які знаходились поза межами впливу ПАТ Запоріжжяобленерго, а відтак відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій. З урахуванням вищезазначеного просить позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Крім того, позивач зазначає, що відповідно до поданих декларацій та згідно норм ПК України платником податків за вказаною статтею податку сума зобов`язання розраховується самостійно (а не контролюючим органом» - до вказаних правовідносин норма ст. 102.1 ст. 102 ПК України щодо права контролюючого органу проводити камеральну перевірку в зазначенні статтею строки не підлягає застосуванню. А відтак, повинна застосовуватись норма ст. 76.3 ст. 76 ПК України, згідно з якою камеральну перевірку щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання за поданою декларацією відповідач мав провести у 30-ти денний строк після граничного строку сплати податкових зобов`язань тобто у 30-ти денний строк після граничного строку сплати податкових зобов`язань до 30.04.2017 року, 30.05.2017 року, 30.06.2017 року та 30.07.2017 року відповідно.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

29.07.2019, Офісом великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку ПАТ Запоріжжяобленерго з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 04.06.2019 по 29.07.2019, за результатами якої складено Акт №601/28-10-47-09/00130926 від 29.07.2019 (а.с.8-11).

У висновку Акту перевірки №601/28-10-47-09/00130926 від 29.07.2019 зазначено, що камеральною перевіркою встановлено порушення: п.57.1 та 57.3 ст.57, п.200.2 ст.200, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України, а саме - несвоєчасна сплата узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 04.06.2019 по 29.07.2019 з затримкою більше 30 календарних днів у сумі 46939545,05 грн.

На підставі Акту камеральної перевірки №601/28-10-47-09/00130926 від 29.07.2019 відповідачем 23.08.2019 винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 46939545,05 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 9387990,01 грн. (а.с.12).

Не погодившись з податковим повідомленням рішенням № позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач мав правові підстави для формування та надіслання ПАТ Запоріжжяобленерго податкового повідомлення-рішення № від 23.08.2019, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Отже, передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно приписів п. 109.2 ст. 109 ПК України, вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що штрафні санкції за порушення строків сплати узгоджених податкових зобов`язань є податковим правопорушення, за яким відповідальність застосовується до платника податку, який допустив протиправну бездіяльність, в наслідок чого несвоєчасно виконав свій обов`язок зі сплати податку.

Як правильно встановлено судом першої інстанції позивачем не надано до суду доказів своєчасного та у повному обсязі сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 04.06.2019 по 29.07.2019, погашення податкового боргу з податку на додану вартість за вказаний період, що свідчить про наявність підстав у контролюючого органу для застосування штрафних санкцій визначених ст. 126 ПК України.

Позивач зазначає, що перевірку щодо своєчасності сплати податкового зобов`язання за поданою декларацією відповідач мав провести у 30-ти денний строк після граничного строку сплати податкових зобов`язань тобто у 30-ти денний строк після граничного строку сплати податкових зобов`язань до 30.04.2017 року, 30.05.2017 року, 30.06.2017 року та 30.07.2017 року відповідно. Оскільки відповідачем не дотримано строків проведення перевірки та визначення суми штрафних санкцій, податкове повідомлення рішення підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

У зв`язку з набранням чинності з 01 січня 2017 року змін до Податкового кодексу України (Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" від 21 грудня 2016 року №1797-VIII), зокрема і до ст. 75, предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, в тому числі і з податку на додану вартість.

Таким чином, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.

Камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Таким чином, в спірних правовідносинах контролюючий орган мав право проводити камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, а саме не пізніше закінчення 1095 дня, з дня подання декларації позивачем, а відповідно і застосовувати відповідальність до позивача виключно в межах перевіреного періоду, тобто з урахування строків давності.

Аналогічний правовий висновок про застосування норм матеріального права викладено в постанові Верховного Суду від 19.02.2020 року в адміністративній справі №823/457/18, що враховано судом в порядку ст. 242 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим, відсутніми є підстави для зміни або скасування рішення суду.

Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в адміністративній справі №280/9/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанова в повному обсязі складена 13.11.2020 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай