Справа № 120/4699/20-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 листопада 2020 р. Справа № 120/4699/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що йому встановлена ІІІ група інвалідності, при повторному розгляді, рішенням Вінницької обласної МСЕК його не було визнано інвалідом. Оскаржуючи зазначену відмову, 23.07.2019 року цим же органом ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності ще на рік. Оскаржуючи до суду рішення Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.12.2018 року щодо невизнання позивача інвалідом ІІІ групи, постановою апеляційного суду позов задоволено частково та скасовано рішення Вінницької обласної МСЕК № 2 Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.12.2018 року.

Представником пенсійного органу надано відзив на позовну заяву, в якому стороною відповідача адміністративний позов не визнається. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1, яким визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватись в будь-який час після виникнення права на пенсію. Однак за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року на адресу управління не надходило виписки з акту огляду МСЕК, ні від Вінницького обласного центру медико-соціальної експертної комісії № 2, ні особисто від позивача. Тобто за вказаний період не було надано виписки з акту огляду МСЕК.

Окремо зауважує, що позивач не звертався до управління із заявою та рішенням суду від 08.07.2020 року у справі 120/4010/19а, що свідчить про відсутність спору.

Відповідно до ухвали про відкриття провадження від 30.09.2020 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05.06.2015 року встановлена ІІІ група інвалідності від загального захворювання терміном на 1 рік, яка у подальшому неодноразово пролонгувалась. /виписки з актів огляду МСЕК знаходяться в матеріалах пенсійної справи /а.с. 25, 35, 44, 49/.

17.12.2018 року рішенням Вінницької обласної МСЕК зроблено висновок, яким позивачу відмовлено у встановленні ІІІ групи інвалідності.

Однак в подальшому 23.07.2019 року цим же органом позивачу встановлена інвалідність ІІІ групи строком на 1 рік. /виписка огляду МСЕК з находиться в матеріалах пенсійної справи /а.с. 49/.

Не погоджуючись із відмовою у встановленні групи інвалідності позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

14.02.2020 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у задоволенні позову відмовлено.

08.07.2020 року постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду, рішення суду першої інстанції від 14.02.2020 року скасовано в частині відмови у задоволені позову про скасування рішення Вінницької обласної медико-соціальної експертизи від 17.12.2018 року щодо не визнання позивача інвалідом ІІІ групи. /а.с. 9-12/.

Щодо суті позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується.

Стаття 23 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає умови призначення пенсії по інвалідності.

Пенсії по інвалідності призначаються в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату здоров`я, внаслідок: трудового каліцтва або професійного захворювання; загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства).

Відповідно до статті 24 Закону України "Про пенсійне забезпечення" залежно від ступеня втрати здоров`я інваліди поділяються на три групи. Причини і групи інвалідності, а також час настання інвалідності встановлюються органами медико-соціальної експертизи, що діють на підставі Положення про них, затверджуваного Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Статтею 32 Закону визначено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.

Згідно з частиною 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації) (пункт 1.1 зазначеного порядку).

Відповідно до пункту 1.6. порядку № 22-1 визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Також відповідно до пункту 1.7. днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Також визначено, що при надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи аналіз зазначених норм права, суд зауважує, що пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії.

Таким чином, право на призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності виникає, якщо таке звернення за пенсією відбулося, та відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності, а у випадку неподання заявником всіх необхідних документів для призначення пенсії право на призначення пенсії по інвалідності з дня встановлення інвалідності виникає не пізніше трьох місяців із дня повідомлення органом, що призначає пенсію про необхідність подання додаткових документів.

Відповідно до пункту 2.1 порядку 22-1 до заяви про призначення пенсії по інвалідності додаються наступні документи: - документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; - документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637; - для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); - документи про місце проживання (реєстрації) особи;

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.

Однак належних доказів звернення позивача до органів пенсійного фонду з відповідним висновком МСЕК та рішенням суду від 08.04.2020 року у справі № 120/4010/19-а позивачем надано не було.

Крім того, Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 1317 від 03.12.2009 року "Питання медико-соціальної експертизи", якою затверджено положення про медико-соціальну експертизу та положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Пунктом 6 постанови 1371 "Питання медико-соціальної експертизи" встановлено, що висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Відповідно до пункту 24 зазначеної постанови комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку, як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

У зв`язку із зазначеним, як встановлено з матеріалів пенсійної справи та наявних у ній виписок з актів огляду медико-соціальних експертних комісій, третя група загального захворювання інвалідності позивачу встановлена з 21.05.2015 року та була продовжена до липня 2016 року; 08.09.2016 року інвалідність продовжено до 01.10.2017 року; 06.10.2017 року інвалідність також продовжено до 01.11.2018 року; та 23.07.2019 року встановлено ІІІ групу інвалідності строком на 1 рік до 01.05.2020 року.

Таким чином відповідно до наявних виписок МСЕК за період з листопада 2018 року по по-квітень 2019 року позивачу інвалідність встановлена не була. Крім того суд зауважує, що постановою апеляційного суду від 08.07.2020 року скасоване лише рішення Вінницької обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи від 17.12.2018 року щодо невизнання ОСОБА_1 інвалідом ІІІ групи. Однак зазначеною постановою стосовно визнання позивача інвалідом у оскаржуваний період визначено не було, більше того, також відсутня виписка з огляду МСЕК, яка не була направлена до управління пенсійного фонду.

Як наслідок, у позивача відсутнє право на отримання пенсії по інвалідності за період з 01.11.2018 року по 01.04.2019 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович