Справа № 640/11970/20
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 листопада 2020 року м. Київ № 640/11970/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до проНаціонального антикорупційного бюро України визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 жовтня 2020 року позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано наказ Директора Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 року №28-н «Про застосування дисциплінарного стягнення до Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів ОСОБА_1 »; визнано протиправним та скасовано розпорядження Директора Національного антикорупційного бюро України від 18.05.2020 року № 697-р «Про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на державній службі в Національному антикорупційному бюро України на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів; стягнуто з Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 20 травня 2020 року по 26 жовтня 2020 року у розмірі 1 643 083,20грн. (один мільйон шістсот сорок три тисячі вісімдесят три гривні, 20 копійок). В іншій частині позовних вимог відмовлено. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на державній службі в Національному антикорупційному бюро України на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Національного антикорупційного бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 313 679,52грн. (триста тринадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять гривень, 52 копійки). Встановлено спосіб та порядок виконання рішення суду, а саме: зобов`язано Національне антикорупційне бюро України (03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3, ) видати наказ про поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на державній службі в Національному антикорупційному бюро України на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів, в особі відповідної службової особи, яка виконує обов`язки Директора Національного антикорупційного бюро України замість Ситника Артема Сергійовича . 30 жовтня 2020 року до суду від відповідача надійшла заява про роз`яснення рішення суду від 26.10.2020, а саме: у частині можливості поновлення позивача на державній службі в Національному бюро на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів, як на тій посаді, яку позивач не займав на час звільнення та яка взагалі відсутня в Національному бюро на даний час; у частині можливості поновлення позивача на державній службі в Національному бюро іншою службовою особою Національного бюро, яка виконує обов`язки Директора Національного бюро замість Ситника А.С., яка на даний час відсутня; чи підлягає поновленню позивач на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів лише в момент коли повноваження Директора Національного бюро буде виконувати інша особа, зокрема, один із його заступників.

Заява мотивована тим, що відповідачу незрозуміло яким чином поновити позивача на посаді на яку він раніше не був призначений і не може бути призначений на даний час в силу особливостей норм спеціального закону.

Так, представник НАБУ щодо поновлення позивача на державній службі в Національному бюро на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів, зазначає наступне.

Закон України «Про державну службу» (далі - Закон) визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Представник відповідача зазначає, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 88 Закону зазначеного закону підставами для припинення державної служби у зв`язку з обставинами, що склалися незалежно від волі сторін, є поновлення на посаді державної служби особи, яка раніше її займала.

Жодних інших норм, які б врегульовували правовідносини пов`язані із поновленням на роботі на думку відповідача зазначений закон не містить.

У частині 3 ст. 5 Закону визначено, що дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Згідно з ч. 6 статті 20 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» трудові відносини працівників Національного бюро регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).

Отже, трудові відносини працівників Національного бюро регулюються також законодавством про працю.

Водночас, представник відповідача зазначає, що ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України передбачено повноваження суду лише розглядати питання про поновлення на попередній роботі. Можливо для більшості категорій працівників, які не проходять службу в Національному бюро застосування цієї норми може і допускати поновлення на посаді рівнозначній посаді з якої було звільнено працівника, однак проходження служби в Національному бюро має свої особливості.

Представник відповідача зазначає, що у п. 5 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» зокрема зазначено, що на службу до Національного бюро приймаються на конкурсній, добровільній, контрактній основі громадяни України, які спроможні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, віком, освітнім і професійним рівнем та станом здоров`я ефективно виконувати відповідні службові обов`язки. Призначення на посади у Національному бюро здійснюється виключно за результатами відкритого (крім випадку, передбаченого частиною четвертою цієї статті) конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Національного бюро, крім призначення на посади першого заступника та заступників Директора Національного бюро.

Згідно з пунктом 8 Перехідних положень Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» до приведення у відповідність із цим Законом закони України, інші нормативно-правові акти діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Представник відповідача зазначає, що ст. 235 Кодексу законів про працю України повинна застосовуватися лише в тій частині, яка не суперечить Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України».

З огляду на вказане, на думку відповідача, на роботу до Національного бюро особа може бути призначена лише на підставі відкритого конкурсу відповідно до процедури передбаченої у відповідному законі, а не на підставі судового рішення.

За таких обставин, представник відповідача зазначає, що незрозуміло яким чином поновити ОСОБА_1 на посаді на яку він раніше не був призначений і не може бути призначений на даний час в силу особливостей норм спеціального закону.

Представник відповідача звертає увагу, що сам ОСОБА_1 звернувся до Національного бюро із питанням поновлення на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів та попросив надати копію наказу про призначення на зазначену посаду. Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 на час звільнення був державним службовцем та займав посаду Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро. Водночас судом прийнято рішення про поновлення ОСОБА_1 на державній службі в Національному бюро на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів. Крім цього, як зазначено вище, позивач працював у Національному бюро на посадах державної служби і відповідно мав статус державного службовця. Однак посада Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів є посадою особи начальницького складу Національного бюро і не відноситься до посад державної служби. Зазначена посада передбачає інші вимоги до осіб, щодо її зайняття ніж посади державної служби, в тому числі щодо фізичного стану та стану здоров`я.

Представник відповідача зазначає, що в Національному бюро навіть відсутня посада Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів як державного службовця. Відповідно до п. 4.3. Порядку проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України, затвердженого наказом Наказ Директора Національного антикорупційного бюро України № 123-О від 31.05.2017 кандидати на посади осіб начальницького складу після визначення їх конкурсною комісією переможцями проходять лікарську експертизу з метою визначення придатності за станом здоров`я до проходження служби на посадах осіб начальницького складу. Після визначення конкурсною комісією кандидата на посаду особи начальницького складу переможцем, особа протягом двох тижнів надає до Відділу по роботі з персоналом результати медичного обстеження, отриманими в лікувальних установах державної, комунальної або інших форм власності за встановленим переліком. Результати медичного обстеження повинні бути підтвердженими особистими підписами і печатками лікарів та печатками лікувальних установ. Після проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарською комісією або лікарсько-експертною комісією у встановленому порядку виноситься постанова щодо придатності (непридатності) особи до служби на посадах осіб начальницького складу Національного бюро.

Відтак, як зазначає представник відповідача рішення суду в частині поновлення позивача на державній службі на посаді, яку не займав позивач на час звільнення та яка взагалі відсутня в Національному бюро на даний час є незрозумілим.

Також представник НАБУ зазначає, що в ч. 3 ст. 4 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» чітко зазначено, що забороняється незаконне втручання державних органів, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, політичних партій, громадських об`єднань, інших фізичних або юридичних осіб у діяльність Національного бюро.

Верховний Суд в ухвалених судових рішеннях неодноразово наголошував, що суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами, а тому суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Відповідна правова позиція зокрема відображена у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 826/5087/17, від 24.07.2019 у справі №815/6557/16, від 23.07.2019 у справі №810/5767/15 тощо.

Представник відповідача зазначає, що Національне бюро України на виконання рішення суду фактично повинно не поновити права ОСОБА_1 , а створити з ним нові правовідносини до яких примушує суд шляхом втручання у його діяльність.

Представник відповідача зазначає, що незрозумілим є рішення суду в тому чи Національне бюро повинно створити нову посаду державної служби Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів чи вчинити дії із посадою особи начальницького складу Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів на яку уже оголошено конкурс та відбувається процедура відбору передбачена чинним законодавством в якій ОСОБА_1 бере участь на рівні з іншими кандидатами.

Щодо поновлення позивача службовою особою Національного бюро, яка виконує обов`язки Директора Національного бюро замість Ситника А.С., представник відповідача зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» керівництво діяльністю Національного бюро здійснює його Директор. При цьому, виключний перелік підстав для звільнення Директора Національного бюро або припинення його повноважень визначений у ч.4 ст.6 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» серед яких відсутня така підстава як рішення Конституційного Суду України.

За таких обставин на думку представника відповідача, Ситник А.С. є Директором Національного бюро, не звільнений із займаної посади, а отже здійснює керівництво, в тому числі державною службою.

Представник відповідача зазначає, що, на даний час в Національному бюро відсутня відповідна службова особа, яка виконує обов`язки Директора Національного бюро замість Ситника А.С., а відтак рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 іншою службовою особою Національного бюро, яка виконує обов`язки Директора Національного бюро замість Ситника А.С. може призвести до порушення прав позивача та є незрозумілим, чи ОСОБА_1 має бути поновлений на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів лише в момент коли повноваження Директора Національного бюро буде виконувати інша особа, зокрема, один із його заступників.

Ухвалою суду від 03.11.2020 від позивача витребувано письмові пояснення щодо заяви про роз`яснення судового рішення.

10 листопада 2020 року до суду від позивача надійшли пояснення щодо заяви про роз`яснення судового рішення від 26.10.2020, відповідно до яких, зазначає що, відповідно до п. 2 наказу Національного бюро від 14.02.2020 № 18 передбачено, що тимчасове виконання повноважень Директора Національного бюро на період його відсутності покладається на Першого заступника Директора Углаву Г.Т .

Позивач зазначає, що ураховуючи зазначене, а також вимоги Рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 у справі № 9-р/2020 і окремої ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 у справі № 640/11970/20, якими констатовано факт припинення повноважень Ситника А.С. на посаді Директора Національного антикорупційного бюро України з 29.08.2020 у зв`язку з визнанням Указу Президента України «Про призначення А. Ситника Директором Національного антикорупційного бюро України» від 16.04.2015 №218/2015, неконституційним, 27.10.2020 Першому заступнику Директора Національного бюро Углаві Г.Т. , як службовій особі, яка повинна виконувати обов`язки Директора Національного бюро замість Ситника А.С., позивачем передано лист про необхідність негайного виконання рішень суду разом з копіями відповідного рішення та окремої ухвали суду від 26.10.2020 у справі № 640/11970/20.

Позивач зазначає, що не зважаючи на те, що згідно ч. 2 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке належить виконати негайно, і є підставою для його виконання, з незрозумілих причин рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2020 у справі №640/11970/20 дотепер Першим заступником Директора Національного бюро не виконано, наказ про поновлення ОСОБА_1 на державній службі в Національному бюро на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів не прийнято, здійснення нарахування і видачі на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць не забезпечено. Ігнорування вимог вказаного рішення суду безальтернативно є грубим порушенням вимог ст.ст. 3, 8, 21, 22, 43, 64, 68, 129-1, 151-2 Конституції України, ч. 1 ст. 370, п.2,3 ч.1 ст. 371, ч.2 ст. 372 КАС України, ст. 235 Кодексу законів про працю України, пунктів 1-5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» тощо.

Позивач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 3, ч. 4 ст. 382 Кримінального кодексу України, ст. 185-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 1173 Цивільного кодексу України, пунктів 1, 3, 4, 9, 15 Закону України «Про державну службу» за умисне вчинення вищезазначених порушень вимог діючого законодавства передбачена кримінальна, адміністративна, цивільна, а також дисциплінарна відповідальність. З урахуванням вказаного, 06.11.2020 позивачем направлено до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України дві заяви про примусове виконання рішення суду від 26.10.2020 у справі № 640/11970/20 з відповідними виконавчими листами та необхідними для їх реалізації матеріалами.

Позивач зазначає, що продовжуючи діяти поза межами правового поля, Ситник А.С. , самовільно присвоївши собі з 29.08.2020 владні повноваження Директора Національного бюро, замість уповноваженої службової особи Національного бюро, розглянув лист позивача від 27.10.2020 та листом від 03.11.2020 № 01-188/38062 за власним підписом від імені Директора Національного бюро на офіційному бланку вказаного правоохоронного органу повідомив позивача, що на його думку наразі унеможливлене негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на державній службі в Національному антикорупційному бюро України на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів, а також стягнення з Національного бюро на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 313 679,52 грн. При цьому, Ситник А.С. у своєму листі зазначив, що 28.10.2020 Національне бюро звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про необхідність роз`яснення судового рішення в частині визначення порядку поновлення позивача на вказаній у рішенні посаді, а також з заявою в порядку ст. 253 КАС України щодо необхідності виправлення арифметичної помилки, допущеної під час прийняття рішення від 26.10.2020 у справі № 640/11970/20, однак не зазначивши, у чому саме відповідна арифметична помилка полягає.

Як зазначає позивач, на його переконання, дійсна мета направлення відповідних заяв відповідачем на адресу суду розкривається в листі Першого заступника Директора Національного бюро від 04.11.2020 № 02-188/38347, в якому ОСОБА_1 , як конкурсанта на посаду «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів», запрошують на 09:30 год. 09.11.2020 для прийняття участі у черговому етапі тестування в межах конкурсу на зайняття вказаної посади, як вакантної, тобто ту, на яку рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.10.2020 у справі 640/11970/20 зобов`язано негайно призначити ОСОБА_1 .

Позивач зазначає, що якби відповідач насправді бажав але не розумів, як виконати рішення суду від 26.10.2020 у справі 640/11970/20 щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів і потребував відповідного роз`яснення суду, він би в терміновому режимі не продовжував проведення конкурсу на зайняття вказаної посади в Національному бюро.

Таким чином, як зазначає позивач, є цілком зрозумілим, що заява відповідача від 28.10.2020 про необхідність роз`яснення рішення суду від 26.10.2020 у справі 640/11970/20 є черговою спробою маніпуляції та зловживання своїми процесуальними правами. А дійсною метою вказаної заяви, є вчинення відповідачем у період розгляду судом вказаної заяви протиправних дій, спрямованих на завершення проведення конкурсу на зайняття вакантної посади «Заступник Керівника Головного підрозділу детективів - Керівник Другого підрозділу детективів», визначення і призначення на неї повністю підконтрольної особи, яка наразі займає в Національному бюро посаду старшого детектива - керівника відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів.

Позивач зазначає, що з приводу можливості у уповноваженої особи Національного бюро призначити ОСОБА_1 на посаду Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів на виконання рішення суду від 26.10.2020 у справі № 640/11970/20, жодних реальних перешкод в цьому немає.

Як зазначає позивач, профіль посади «Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів», яку до звільнення він займав, затверджений наказом Національного бюро від 01.12.2016 № 1793-р, а також профіль новоствореної Ситником А.С. посади «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів», затверджений наказом Національного бюро від 26.08.2020 № 1220-р, ідентичні по кваліфікаційним вимогам до кандидатів на вказані посади та їм на час виконання рішення суду від 26.10.2020 в повній мірі відповідає позивач. Ситник А.С. в листі від імені Директора Національного бюро від 03.11.2020 № 01-188/38062 на адресу ОСОБА_1 акцентує увагу на тому, що суд згідно ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України може лише розглядати питання про поновлення на попередній роботі. При цьому, зазначає, що п.5 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» зазначено, що призначення на посади у Національному бюро здійснюється виключно за результатами відкритого конкурсу, що проводиться в порядку, визначеному Директором Національного бюро. Тобто, Ситник А.С. вважає, що поновлення на посаді «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» повинно відбуватись лише на підставі відкритого конкурсу відповідно до процедури, передбаченої законом, а не на підставі судового рішення. Крім того, Ситник А.С. зазначає, що посада «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» є посадою начальницького складу Національного бюро і не належить до посад державної служби. Нібито зазначена посада передбачає інші вимоги до осіб, щодо їх зайняття, ніж посади державної служби, щодо фізичного стану і стану здоров`я.

Як зазначає позивач, зазначені Ситником А.С. аргументи жодним чином не заважають уповноваженій особі Національного бюро виконати рішення суду від 26.10.2020 у справі 640/11970/20 та призначити ОСОБА_1 на посаду «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів». По-перше, посади «Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» та «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» по своїй суті і змісту, згідно вимог та розуміння трудового законодавства, є рівнозначними, а саме з однаковим законодавчо визначеним розміром оплати праці. Специфіка змісту виконуваної за вказаними посадами роботи також повністю ідентична. Конкурс, який позивач у 2017 році пройшов на посаду «Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» за формою і змістом (порядок проведення, тестові завдання тощо) на 100 % ідентичний конкурсу, який зараз проводиться на посаду «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів -Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів». Крім того, слід зазначити, що до дня прийняття судом рішення від 26.10.2020 у справі №640/11970/20, позивач був конкурсантом на зайняття вакантної посади «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» і пройшов основні етапи тестування, за результатами яких відповідно до зведеного рейтингу наразі знаходиться на другому місці з наявних дванадцяти. ОСОБА_1 пройшов тестування на знання законодавства та тестування загальних здібностей, які саме і формують рейтинг кандидатів на посаду.

Позивач зазначає, що відповідно до Порядку проведення відкритого конкурсу для призначення на посади у Національному антикорупційному бюро України, затвердженому наказом Директора від 31.05.2017 № 123-О, інші етапи тестування (психологічне тестування) на рейтинг кандидатів не впливають та мають для конкурсної комісії лише рекомендаційний характер. Віднесення посади «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів -Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів» до посад начальницького складу Національного бюро, на думку позивача, також не містить жодних перепон для його призначення не неї.

Крім того, позивач зазначає, що наразі в Національному бюро відповідно до внесених змін до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» всі детективи проходять процес переведення з державної служби на рівнозначні посади детективів, що відносяться до посад начальницького складу Національного бюро. При цьому, жоден детективів будь-якого нового конкурсу не проходить, а пише відповідну заяву та проходить лише медичні обстеження і військово-лікарську комісію. Листом від 27.10.2020 на адресу Уповноваженої особи від Національного бюро на виконання рішення суду від 26.10.2020 у справі № 640/11970/20 позивач звертався з проханням надати йому направлення на проходження медичної комісії та військово-лікарської експертизи з метою підтвердження в нього фізичного стану та стану здоров`я, достатніх для зайняття посади «Заступника Керівника Головного підрозділу детективів - Керівника Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів», однак зазначене прохання уповноваженою особою Національного бюро було проігноровано.

Позивач зазначає, що при розгляді заяв відповідача, позивач просить суд враховувати, що відповідач умисно, без будь-якої на те термінової необхідності, виключно з метою створення умов для унеможливлення повернення позивача на державну службу в Національне бюро, скоротив займану ним до звільнення посаду шляхом зміни штатної структури Національного бюро, створивши замість неї рівнозначну по своєму функціональному призначенню, віднісши її до категорії посад начальницького складу Національного бюро. Таким чином, як зазначає позивач, має місце факт вчинення послідовних умисних та цілеспрямовані дій відповідача, спрямованих на унеможливлення повернення позивача на службу до Національного бюро. Всі ці перешкоди на шляху реалізації законного рішення суду створив виключно відповідач, у зв`язку з чим логічно, щоб питання усунення відповідних перешкод також було обов`язком виключно відповідача.

Розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення та письмові пояснення позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.

За загальним правилом, судом може бути роз`яснено рішення чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

При цьому, суд зазначає, що роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи, які ведуть до труднощів при їх виконанні, чого в даному випадку не має, оскільки рішення суду викладена доступною, зрозумілою мовою, і не потребує додаткових роз`яснень.

У даному випадку, розглянувши заяву з урахуванням наведених вище норм Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що судове рішення є зрозумілим та роз`ясненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Національного антикорупційного бюро України про роз`яснення судового рішення від 26.10.2020 у справі №640/11970/20 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Амельохін