Справа № 487/2006/20
Суддя: Нікітін Д. Г.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/2006/20
Провадження № 2-а/487/77/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді -Нікітіна Д.Г.,
при секретарі - Оцабера М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення 10.01.2020 року №01/02/0307/08/20, -

ВСТАНОВИВ:

07.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне стягнення 10.01.2020 року №01/02/0307/08/20 та закрити провадження у справі.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 26.12.2019 року відносно нього, відповідачем було складено протокол № 001787, щодо начебто порушення мною ч. 1 ст. 59 та ст. 52 КУпАП. Зазначений протокол не було вручено позивачу у копії, а лише була надана мені можливість зробити фото.

В даному протоколі було зазначено про те, що о 11 годині 26.12.2019 року встановлено, що 26.12.2019 року о 03 годині, ігноруючи заборонені дорожні знаки, вантажний автомобіль під моїм керуванням державний номер НОМЕР_1 із платформою державний номер НОМЕР_2 із завантаженим контейнером, заїхав на автомобільний міст через річку Інгул між селами Вітовського району Миколаївської області. Внаслідок перевантаження транспортного засобу та пошкодження паливного баку, що призвело до потрапляння до вказаної річки, дизельного палива.

Затверджена форма протоколу, передбачає зазначення дати розгляду справи про адміністративне стягнення, але ця дата в його присутності зазначена не була, що підтверджується фотокопією, яка надана у додатку.

Позивач не погоджуюся з висновками відповідача, вважає їх незаконними та необґрунтованими і відповідно мав намір прийняти участь у розгляді адміністративної справи та надати свої заперечення.

Враховуючи, що ніяких листів з повідомленням про дату, час та місце розгляду даної адміністративної справи, на адресу позивача не надходило, він звернувся до відповідача із відповідною заявою.

25.03.2020 року позивач отримав відповідь від 27.02.2020 року за вих. № 08/11.02-03/701, в якій містилося, що 26.12.2019 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому було вказано дату розгляду справи призначену на 10.00 годину 10.01.2020 року, в приміщенні Інспекції за адресою: м. Миколаїв, вул. 3 Слобідська, 134, каб. 14. та начебто, у зв`язку із моєю неявкою, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 10.01.2020 року за № 01/02/03/07/08/20 на суму 1700грн., копію якої начебто було вручено позивачу особисто 16.01.2020 року.

Вважає оскаржувану постанову незаконною та протиправною.

Ухвалою судді від 13.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду.

У встановлений в ухвалі строк, від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області на «гарячу телефонну лінію» 26.12.2019 року (вх. №66/ГЛ/08.01-17 від 26.12.2019 року) надійшло звернення жителя с. Пересадівка Івана в якому повідомлялось, що у с. Пересадівка, Вітовського р-ну, Миколаївської області відбулося потрапляння нафтопродуктів у річку Інгул, внаслідок перевищення допустимої ваги, автомобілем при перетині понтонного мосту через річку Інгул.

Для перевірки викладених у зверненні фактів, на підставі наказу Державної екологічної інспекції у Миколаївській області від 26.12.2019 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Бєловим В.І., Кабашним А.Б., Лижником В.О., Євдокимовою С.В., Одєговою Т.П. було здійснено виїзд на місце.

26 грудня 2019 року старшими державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Миколаївської області виїздом на місце, у присутності Приватного підприємця ОСОБА_1 встановлено, що близько 03 години 26.12.2019 року, ігноруючи обмежувальні знаки водій ОСОБА_1 на вантажному автомобілі марки Volvo державний номер НОМЕР_1 , з платформою для перевезення контейнеру з контейнером державний номер НОМЕР_2 при перетині мосту через річку Інгул у селі Пересадівка Вітовського району, Миколаївської області заїхав на понтонний міст (переправу) через річку Інгул розташованого між населеними пунктами с. Пересадівка та с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області зі значним перевантаженням транспортного засобу. Внаслідок чого, у зв`язку із значним перевантаженням, понтонний міст через річку Інгул просів, а металеві конструкції переправи пошкодили паливний бак автомобіля державний номер НОМЕР_1 , через механічне пошкодження дизельне пальне у кількості 70 літрів потрапило у річку Інгул та на ґрунт поблизу мосту на території с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області потрапило 130 літрів дизельного пальногою

З результатами візуального огляду поверхні р. Інгул було зафіксовано окремі плями і сірі плівки сріблистого нальоту, що спостерігаються при спокійному стані водної поверхні. Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області було проведено відбір проб води з р. Інгул (Додаток №4).

Також, поблизу моста через р. Інгул зафіксовано розлив паливо мастильних матеріалів на поверхні родючого шару ґрунту. Відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області було проведено відбір проб ґрунту.

За допомогою вимірювальної металевої рулетки (зав. №6001, свідоцтво №345/376 до 09.10.2020 року) виконані вимірювання розмірів забрудненої поверхні води та земельної ділянки. За результатом проведених вимірювань розмір забрудненої поверхні води (ДхШ, м) склала 16м х 4 м., а земельної ділянки 16x4. Площа забрудненої поверхні води - 220 кв. м., земельної ділянки - 64 кв. м.

За результатом проведених вимірювань показників складу та властивостей проб вод від 26.12.2019 №102 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області зафіксовано забруднення води нафтопродуктами.

За результатом проведених вимірювань показників складу та властивостей проб ґрунтів від 28.12.2019 №34 відділом інструментально-лабораторного контролю Державної екологічної інспекції у Миколаївській області зафіксовано забруднення землі нафтопродуктами.

Позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що зроблено запис у протоколі про адміністративне правопорушення №001787 від 26.12.2019 року. Другий екземпляр протоколу №001787 було отримано Позивачем особисто, про що свідчить підпис в графі «Відмітка про отримання другого екземпляру протоколу».

Також, в протоколі вказано дата та час розгляду адміністративної справи а саме: 10.01.2020 року о 10.00 в приміщенні Державної екологічної інспекції у Миколаївській області.

10.01.2020 року Позивач до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області на розгляд справи про адміністративне правопорушення не з`явився.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за дії передбачені ч. 1 ст. 59 (Порушення правил охорони водних ресурсів), ч. 1 ст. 52 (Псування і забруднення сільськогосподарських та інших земель) КУпАП та накладено адміністративне стягнення в 1 700 грн. та рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлено на адресу Позивача. Та 16.01.2020 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано ОСОБА_1 особисто під підпис.

Статтею 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень. Санкція ч. 1 ст. 52 КУпАП передбачає: «накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

ОСОБА_1 являється приватним підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото -і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частиною 1 статті 52 КУпАП встановлена відповідальність за Псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами, котра тягне за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Згідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КУпАП України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Факт порушення ч. 1 ст. 52 КУпАП ОСОБА_1 26.12.2019 року доведений наявними доказами в матеріалах справи.

Зважаючи на викладене, посилання ОСОБА_1 на його невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 52 КУпАП, є безпідставними. Інші обґрунтування позовних вимог не спростовують доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення.

Щодо повного всебічного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи. Згідно з ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому суд вважає, що стягнення було накладено правомірно.

Вимога позивача щодо закриття провадження у справі не може бути задоволена, виходячи з наступного.

Виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в ст. 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Державних інспекцій. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст. 221-222 КпАП.

Згідно приписами ст. 242 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч.1 ст.52 КУпАП, відноситься до компетенції органів Державної екологічної інспекції та не передбачає повноваження судів розглядати дані справи в розумінні глави 22 КУпАП.

За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.52 КУпАП, органи Державної екологічної інспекції виносять постанову.

Відповідно до частини 1 ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, виключне право виносити одну із вищевказаних постанов по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 52 КУпАП належить органам Державної екологічної інспекції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Тому, суд, розглядаючи спір у порядку адміністративного судочинства, у справах, про адміністративні правопорушення, не вправі перебирати на себе повноваження органів Державної екологічної інспекції з вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу та виносити одну з постанов, визначених ст. 284 КУпАП замість вказаного суб`єкта владних повноважень, що виключатиме втручання суду у дискреційні повноваження останнього.

Саме таку правову позицію висловив Верховний суд у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 201/243/17.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне стягнення №01/02/0307/08/20 від 10.01.2020 року, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення, доказів, які б спростували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем в межах розгляду даної справи надано не було, а судом таких обставин не встановлено.

За таких обставин, оцінивши надані докази, суд вважає, що вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 11, 159, 160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне стягнення 10.01.2020 року №01/02/0307/08/20 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Г. Нікітін