Справа № 300/1704/20
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" листопада 2020 р. справа № 300/1704/20
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначає, що позивачем подано позов де не вірно вказано сторону відповідача, оскільки керівник Коломийського управління ГУ ДФС Івано-Франківської області ОСОБА_2 не є суб`єктом владних повноважень, а Коломийське управління ГУ ДФС в Івано-Франківській області не являються юридичними особами, належним відповідачем є ГУ ДПС в Івано-Франківській області. Крім того, позивач відмовляється від сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, мотивуючи це тим, що не отримує доходів від здійснення підприємницької діяльності. Проте, згідно ч.12 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, ЄВ підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Відтак, в рамках даного позову, ОСОБА_1 , має право оскаржувати лише різницю недоїмки яка утворилась за період з 14.09.2019 по 10.02.2020 і становить 8262,54 грн. Вказана сума складається із недоїмки ЄВ за період ІІ-ІV квартали 2019 року.
Розглянувши позовну заяву в порядку визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.08.2010 № 2464 (далі - Закон України №2464-VI).
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону України №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України №2464-VI ).
У матеріалах справи міститься витяг з облікової картки платника податків ОСОБА_1 , з якого вбачається, що позивач не сплачував єдиний внесок з грудня 2018 року, перебуваючи на обліку як фізична особа-підприємець.
З виписки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 , з якого вбачається, що позивач є фізичною особою-підприємцем та не перебуває в процесі припинення та зареєстрований як платник єдиного внеску (а.с.25-26).
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом України №2464-VI, є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів (п. 6 ч. 1 ст. 1, ч. 3 ст.25 Закону №2464-VI).
Згідно вимог ч. 4 ст. 25 Закону України №2464-VI вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженою Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (далі - Інструкція №449).
Суд зазначає, що відповідно до пункту 9 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач суб`єкт владних повноважень, а у випадках визначених законом, й інші особи, до яких звернена позовна вимога.
Згідно частини 1 статті 42 Кодексу адміністративного судочинства України учасниками справи є сторони, треті особи.
Частинами 1, 3 статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим кодексом.
Відтак, суд не приймає до уваги твердження ГУ ДПС в Івано-Франківській області про неналежність даних відповідачів у справі.
Водночас, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
За таких обставин, суд не вважає за необхідне надавати детальну відповідь на кожний аргумент позивача, викладений у позовній заяві, оскільки це не впливає на суть прийнятого рішення у даній справі.
Таким чином адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
В силу вимог передбачених статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для повернення позивачу сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн немає.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідачі - в.о. начальника Головного управління Державної податкової службив Івано-Франківській області Котурлаш Наталії Богданівни (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76000), Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76000, ).

Суддя Шумей М.В.