Справа № 540/2671/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2671/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Заступника військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі: Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі,

встановив:

Заступник військового прокурора Херсонського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі: Міністерства внутрішніх справ України (далі - позивач-1, МВС), Національної академії Національної гвардії України (далі - позивач-2, НАНГУ) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 20.10.2020 року просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України грошові кошти - витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України в розмірі 76850,86 грн.

Ухвалою суду від 29.09.2020 року відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що справа підлягає розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.07.2019 між начальником НАНГУ генерал-лейтенантом ОСОБА_2 та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами НАНГУ.

Відповідно до п. 1 укладеного контракту ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання) та добровільно зобов`язався, окрім іншого, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в Академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

22.01.2020 відповідачем подано рапорт про відрахування з навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання за наявності підстав передбачених "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Водночас, у рапорті ОСОБА_1 зазначив, що ознайомлений з Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 та згоден на добровільне відшкодування коштів, витрачених на його утримання під час навчання в НАНГУ.

23.01.2020 наказом начальника НАНГУ (по стройовій частині) №18 солдата ОСОБА_1 відраховано з навчального закладу на підставі п.п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), визначено обов`язковість утримання з ОСОБА_1 грошових коштів, витрачених державою на утримання останнього під час навчання в академії.

Відповідно до законодавства відповідачу необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у розмірі, з урахуванням зменшення позовних вимог, 76850,86 грн.

Оскільки вказана сума не відшкодована відповідачем у добровільному порядку, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Відповідачем відзив до суду не подано.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України №235 від 31.10.2018 року зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення військовослужбовця строкової військової служби, який прибув для комплектування військової частини за призовом солдата ОСОБА_1 .

Наказом начальника НАНГУ від 26.07.2019 №168 та відповідно до Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення) відповідача зараховано до списків перемінного складу НАНГУ та на всі види забезпечення, присвоєно первинне військове звання "солдат" та визначено таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України строком на час його навчання на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки у НАНГУ за напрямком підготовки (спеціальністю) "Озброєння та військова техніка".

26.07.2019 між начальником НАНГУ генерал-лейтенантом ОСОБА_2 та курсантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами НАНГУ.

22.01.2020 відповідачем подано рапорт про відрахування з навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання за наявності підстав передбачених "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).

Таким чином ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у НАНГУ у період з 26.07.2019 по 23.01.2020 на посаді курсанта.

Як вбачається з рапорту, ОСОБА_1 ознайомлений з Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 та згоден на добровільне відшкодування коштів, витрачених на його утримання під час навчання в НАНГУ.

23.01.2020 наказом начальника НАНГУ (по стройовій частині) №18 солдата ОСОБА_1 відраховано з навчального закладу на підставі п.п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), визначено обов`язковість утримання з ОСОБА_1 грошових коштів, витрачених державою на утримання останнього під час навчання в академії.

Оскільки за відповідачем рахується заборгованість у сумі 76850,86 грн, позивач звернувся до суду з позовом про її стягнення.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Положеннями частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п.17 ч.1 ст.4 КАС України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

За змістом частини першої статті 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.

Спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2019р. у справі №705/1664/17, у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18), у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц (провадження № 14-18цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15 (провадження № 11-750апп18) та інших, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Як вже було зазначено вище, наказом начальника НАНГУ від 26.07.2019 №168 та відповідно до Положення про походження громадянами України військової служби у Збройних Силах України ОСОБА_1 зараховано до списків перейменованого складу НАНГУ та на всі види забезпечення, присвоєно первинне військове звання "солдат" та визначено таким, що уклав контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України строком на час його навчання на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки у НАНГУ за напрямком підготовки (спеціальністю) "Озброєння та військова техніка", того ж дня з ним укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами НАНГУ.

23.01.2020 наказом начальника НАНГУ (по стройовій частині) №18 солдата ОСОБА_1 відраховано з навчального закладу на підставі п.п. "ж" п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), з ним достроково припинено (розірвано) контракт про навчання курсантів, зараховано в розпорядження начальника НАНГУ та прикомандировано до курсу № 2 факультету логістики для вирішення питання щодо подальшого його направлення до в/ч НОМЕР_1 Південного ОТО Нацгвардії України, х якої він прибув на навчання.

З матеріалів справи вбачається, що за вказаний період часу на утримання ОСОБА_1 в НАНГУ витрачено 76850,86 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість відшкодувати витрати, пов`язані з їх утримання відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок).

У Порядку визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону № 2232-XII витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.

Згідно з пунктом 7 Порядку в разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Оскільки в порушення умов контракту про проходження військової служби, відповідача за власним бажанням відраховано з навчального закладу, останній, як наслідок має відшкодувати навчальному закладу 76850,86 грн. витрат, які навчальний заклад витратив на його утримання. Зазначена сума підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Інших доказів, спростовуючих зазначені факти до суду не надано.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином суд дійшов до висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені.

Щодо судових витрат суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Враховуючи, що позивачем понесені судові витрати лише зі сплати судового збору, вказані витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 3, ) грошові кошти - витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України в розмірі 76850,86 (сімдесят шість тисяч вісімсот п`ятдесят) грн 86 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 114000000