Справа № 520/11088/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового рішення

13 листопада 2020 р. № 520/11088/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Заічко О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Харкові заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" до Офісу великих платників податків ДПС, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11Г, м. Київ, 04119, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1658138/39820081 від 22.06.2020 року про відмову в реєстрації розрахунку коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 01.05.2020 року до податкової накладної 29.08.2019 року № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати розрахунок коригування кількісних і вартісних показників № 1 від 01.05.2020 року до податкової накладної 29.08.2019 року № 1 на суму ПДВ 700 120,00 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Будинок «Новаагро» (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, буд. 11Г, м. Київ, 04119, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий будинок "Новаагро" (вул. Чернишевська, буд. 66, м. Харків, 61002, ) судові витрати у розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

11.11.2020 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32432,00 грн., про що представником позивача було зроблено відповідну заяву в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України.

Суд, на підставі ст. 252 КАС України, вважає можливим розглянути заяву у письмовому провадженні.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами першою, сьомою статті 139 КАС визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, представником позивача надано наступні документи: договір про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 року з додатком, укладений між ТОВ "ТБ "НОВААГРО" та Адвокатським об`єднанням "ЛОУ УОЛВС"; додаткову угоду від 15.08.2020 року до вказаного договору; свідоцтво на право зайняття адвокатською діяльністю; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо Адвокатського об`єднання "ЛОУ УОЛВС"; акт прийому - здачі наданих послуг від 06.11.2020 року до вказаного договору.

Проаналізувавши зазначені документи у поєднанні з наведеними нормативними положеннями, з урахуванням наведеної практики Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення та у своїх висновках виходить з наступного.

Відповідно до умов вищезазначеного договору (п. 4.1) та акту прийому-здачі вартість однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює 50% прожиткового мінімуму, що визначається відповідно до закону на 01 січня року в якому надаються послуги, а саме становить 1013,50 грн.

Так, в акті прийому - здачі наданих послуг Адвокатським об`єднанням надано послуги зі складання адміністративного позову в кількості 3 годин вартістю 24324,00 грн. та послуги з аналізу судової практики вирішення спрів з аналогічних правовідносин у справі в кількості 1 години вартістю 8108,00 грн.

Проте, вартість вказаних послуг не відповідає встановленої вартості однієї години п. 4.1 вказаного договору та актом прийому-здачі .

При цьому, враховуючи предмет спірних правовідносин та наявність значного обсягу судової практики з цього питання, можливість використання у своїй діяльності раніше напрацьованих матеріалів та шаблонних документів, які застосовуються при розгляді судових справ даної категорії, суд вважає, що витрати, які підлягають відшкодуванню за надані послуги є необґрунтовано завищеними.

Окрім цього, до суду не надано доказів сплати позивачем за надані адвокатом послуги за договором про надання правової допомоги №2/ТБ від 04.05.2020 року.

Посилання позивача на сплату наданих послуг протягом 20 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг за договором, не узгоджується з судовою практикою стосовно відшкодування судових витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Отже, відсутність доказів фактично понесених витрат позивачем є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 256, 294, 297, КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" до Офісу великих платників податків ДПС, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після підписання, проте, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Суддя Заічко О.В.