Справа № 240/13132/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/13132/20

категорія 113050100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Семенюка М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради Обласна МСЕК №2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення обласної медико-соціальної експертної комісії № 2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради від 30.04.2020 року про присвоєння йому третьої групи інвалідності;

- зобов`язати обласну медико-соціальну експертну комісію № 2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради постановити нове рішення, яким встановити другу групу інвалідності.

В обґрунтування позову зазначає, що спірним рішенням занижено ступінь обмеження категорії життєдіяльності та, відповідно, групу інвалідності, яка не відображає реального стану здоров`я; враховуючи наявні у позивача захворювання, він позбавлений можливості ефективно пересуватися, потребує постійної допомоги (щоденної), йому протипоказана важка фізична праця, що стало підставою для звільнення з військової служби; умови встановлення групи інвалідності не відповідають тим, які встановлені нормативними актами, - членами Житомирської обласної МСЕК позивач не оглядався, опитування не проводилось.

Ухвалою від 17.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позов (а.с.34-41), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 огляд первинних хворих при наявності повного обстеження здійснювався дистанційно, шляхом запровадження експертизи медичних справ без присутності хворого; 04.05.2020 комісією проведено засідання без присутності ОСОБА_1 ; при прийнятті рішення МСЕК були враховані всі діагнози та хвороби ОСОБА_1 ; відомості щодо результатів експертизи медичної справи і прийнятого рішення внесені до акта МСЕК № 353/2 від 30.04.2020; при встановленні групи інвалідності ОСОБА_1 . Житомирською обласною медико-соціальною експертною комісією дотриманий порядок проведення експертизи та вимоги законодавства, що регулюють відповідну сферу.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с.50-56) в якому вказує, що оскільки засідання проведено 04.05.2020, то акт МСЕК № 353/2 та довідка до нього від 30.04.2020 складена до проведення засідання комісії, що підтверджує той факт, що засідання комісії взагалі не відбулося та піддає сумніву повноту та об`єктивність висновків МСЕК стосовно присвоєння позивачу 3 групи інвалідності; МСЕК при прийнятті рішення щодо встановлення групи інвалідності не були враховані всі інші, наявні у позивача захворювання, які в сукупності функціональних порушень призводять до значного обмеження життєдіяльності та працездатності.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив (а.с.65-69), в яких зазначив, що під час проведення медико-соціальної експертизи комісія не проводить власних досліджень, а лише проводить вивчення медичних документів, які складені лікувальним закладом, що направив особу на експертизу; позивач помилково вважає, як зазначено у відповіді на відзив, що акт МСЕК №353/2 від 30.04.2020 та довідка до акту Серія 12ААВ №015481 складені до проведення засідання комісії та, на його думку, підтверджує той факт, що засідання комісії взагалі не відбулося; зазначений аргумент безпідставний, оскільки на титульному аркуші акту МСЕК №353/2 від 30.04.2020р. зазначено дату початку експертизи та дату закінчення експертизи, на протязі якого проводилося вивчення медичних документів, а саме: початок експертизи 30.04.2020р. - закінчення 04.05.2020р.

Позивачем була подана заява (а.с.49) про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

За згодою представника відповідача суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені по справі докази, суд приходить до висновку про ... з наступних підстав.

Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня" Житомирської районної ради ОСОБА_1 28.02.2020 було видане Направлення на медико-соціально-експернту комісію (МСЕК).

Згідно Акту № 353/2 огляду МСЕК 30.04.2020 (а.с.37-38), в період з 05.03.2020 по 04.05.2020 (дата первинного огляду 30.04.2020) Житомирською обласною МСЕК № 2 проводилась експертиза для визначення групи інвалідності та % втрати працездатності ОСОБА_1 та прийнято експертне рішення, яким встановлено третю групу інвалідності, причиною якої є захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач МСЕК не оглядався, що підтверджується сторнами.

ОСОБА_1 на вказане рішення була подана заява (скарга) від 25.05.2020 (а.с.21-25) до Державного закладу "Центральна медіко-соціально-експернта комісія Міністерства охорони здоров`я України", розглянувши яку Центральна МСЕК МОЗ України, прийшла до висновку, "що рішення МСЕК обласної МСЕК від 04.05.2020р. прийняте у відповідності до вимог та п. 27 Постанови КМ України від 03.12.2009р. №1317, Наказу МОЗ України від 05.09.2011р. №561" (а.с.26,39).

Позивач, вважаючи, що відповідачем йому невірно встановлена група інвалідності, звернувся до суду за даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Медико-соціальна експертиза - визначення на основі комплексного обстеження усіх систем організму конкретної особи міри втрати здоров`я, ступеня обмеження її життєдіяльності, викликаного стійким розладом функцій організму, групи інвалідності, причини і часу її настання, а також рекомендацій щодо можливих для особи за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньому догляді, відповідних видів санаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функцій життєдіяльності особи (ст. 1 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні").

Медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями (ч.1 ст.7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні").

Огляд повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю (за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу), дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю проводиться після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності даних, що підтверджують стійкий розлад функцій організму у зв`язку з фізичними, психічними, інтелектуальними та сенсорними порушеннями, зумовленими захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами (ч.2 ст.7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні").

Частиною 9 ст.7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" передбачено, що медико-соціальні експертні комісії забезпечують своєчасний огляд (переогляд) повнолітніх осіб з порушеннями стану здоров`я, осіб з інвалідністю; у разі якщо особа, яка звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд (переогляд) до комісії за станом здоров`я згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії, огляд (переогляд) проводиться за місцем її проживання (вдома), у тому числі за місцем проживання у стаціонарних установах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб або в закладах охорони здоров`я, в яких така особа перебуває на лікуванні.

Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч.12 ст.7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні").

Відповідно до п. 15 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого Постановою КМ України від 03.12.2009 № 1317, комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

В Положенні про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою КМ України від 03.12.2009 № 1317, зазначено:

"5. У разі коли особа, що звертається для встановлення інвалідності, не може прибути на огляд до комісії за станом здоров`я згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії у зв`язку з тим, що проживає у віддаленій місцевості, огляд проводиться за місцем проживання (вдома), у тому числі за місцем проживання у стаціонарних установах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб або в закладах охорони здоров`я, в яких така особа перебуває на лікуванні.

У разі подання письмової заяви особою, що звертається для встановлення інвалідності (її законним представником), у якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, за яких група інвалідності встановлюється безстроково, перелік яких затверджується МОЗ, комісія може приймати рішення про встановлення інвалідності заочно на підставі направлення лікарсько-консультативної комісії.

Встановлення інвалідності заочно не проводиться за п`ятьма найбільш поширеними нозологічними формами захворювань, визначеними у переліку, що затверджується МОЗ, а також у разі, коли вона спричинена:

нещасним випадком на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);

професійним захворюванням;

захворюванням, одержаним під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

захворюванням, пов`язаним з впливом радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

захворюванням, одержаним в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку."

Суд звертає увагу, що відповідно до матеріалів справи, інвалідність позивачу спричинена захворюваннями, одержаним під час проходження військової служби, що виключає можливість встановлення інвалідності заочно.

Пункт 1.10 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затверджена наказом МОЗ України від 05.09.2011 N 561, передбачає, що при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Аналіз вказаних норм права та встановлені обставини справи свідчать про те, що МСЕК при встановленні ОСОБА_1 інвалідності повинна була оглянути його особисто, чого зроблено не було.

Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідачем була проведена судово-медична експертиза позивача в порушення вказаних норм права без його огляду, рішення Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи від 04.05.2020 про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим слід зобов`язати відповідача вирішити питання по встановленню інвалідності позивачу в порядку, передбаченому Постановою КМ України від 03.12.2009 № 1317, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо вимоги позивача зобов`язати обласну медико-соціальну експертну комісію № 2 Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради постановити нове рішення, яким встановити другу групу інвалідності, то суд відмовляє в її задоволенні, оскільки встановлення інвалідності відноситься до дискреційних повноважень відповідача, наявні в матеріалах справи докази не свідчать про існування безумовних підстав для встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, не зазначено таких доказів і в позовній заяві.

При цьому суд звертає увагу, що згідно довідки № 40 госпітальної ВЛК від 29.01.2020 (а.с.20) ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби, чим спростовується твердження позивача, що наявні у нього захворювання стали підставою для звільнення з військової служби.

Також суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції з 09.06.2014 по 07.08.2014, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, отримав ушкодження, які призвели до необоротної втрати (у тому числі ампутації) верхніх та/або нижніх кінцівок (їх частин), необоротної втрати іншого органу або повної стійкої втрати органом його функцій, що призвело до інвалідності, тобто відсутні докази, які свідчать про можливість застосування до ОСОБА_1 положень ч. 13 ст.7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні".

Щодо посилання відповідача на наказ Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради від 23.03.2020 № 9 "Про додаткові заходи по недопущенню розповсюдження коронавірусу COVID-19 в обласному центрі МСЕ", то він є підзаконним актом і не відміняє порядку проведення медико-соціальної експертизи, встановленої Законом України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" та Постановою КМ України від 03.12.2009 № 1317.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , номер НОМЕР_1 ) до Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Житомирської обласної ради Обласна МСЕК №2 (вул. Фещенко-Чопівського, 15, м. Житомир, 10002, код 20404662) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Житомирського обласного центру медико-соціальної експертизи Обласна МСЕК №2 від 04.05.2020 про встановлення ОСОБА_1 ІІІ групи інвалідності.

Зобов`язати відповідача вирішити питання по встановленню інвалідності ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Постановою КМ України від 03.12.2009 № 1317, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Семенюк