Справа № 360/464/20
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року справа №360/464/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 , представника відповідача Деріглазової М.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 р. (повний текст виготовлено 12 серпня 2020 року, м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/464/20 (головуючий І інстанції суддя Басова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

28 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просила:

визнати протиправною та скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Сєвєродонецьку Луганської області (правонаступник - УВД ФССУ у Луганській області) від 16.11.2015 року № 1211/4031/4031.1/15 про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого;

- зобов`язати УВД ФССУ у Луганській області призначити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 у розмірі п`ятирічної заробітної плати потерпілого, а саме 521614,20 грн., виходячи із середньомісячної заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат потерпілому, у сумі 8693,57 грн.:

- зобов`язати УВД ФССУ у Луганській області виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 391210,80 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі № 360/464/20 у задоволенні адміністративного позову адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, адвокатом Гребенаром Олексієм Володимировичем в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а саме ст. 21, 28, ч. 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції, що діяв до 01.01.2015 року) та вказує, що норма права, яка зазначена в абзаці 2 ч. 9 ст. 34 Закону є спеціальною нормою права, яка повинна застосовуватися при певних обставинах та для конкретного кола осіб, а позивач до цього кола не відноситься.

Крім того, судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача щодо того, що Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26.09.2001 року прийнятий на виконання саме Закону та у відповідності до ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» . Цей порядок не визнавався неконституційним, тому він є чинним та підлягає застосуванню при визначенні середньої заробітної плати для призначення суми одноразової допомоги сім`ї при встановленні причинного зв`язку смерті застрахованої особи з ушкодженням здоров`я, а саме середня заробітна плата для призначення суми одноразової допомоги сім`ї обчислюється виходячи з розміру середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат тобто виходячи із суми 8693,57 грн., а ні із 2173,39 грн., як це зробив відповідач.

Представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засідання заперечував проти доводів апеляційної скарги надав суду відзив на апеляційну скаргу, який підтримав у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , має підтверджений довідкою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 28.02.2019 року № 5106-500049871 статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 4, 5).

ОСОБА_1 з 02.11.1976 року перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

Зі свідоцтва про смерть від 18.04.2014 серії НОМЕР_3 вбачається: ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у смт. Ясенівський, м. Ровеньки, Луганська область (а.с.7).

Довідкою обласної спеціалізованої профпатологічної МСЕК серії АА № 0001713 від 31.10.2014 року підтверджено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням з 07.07.2014 року (а.с.8).

12.11.2015 року позивач звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника (а.с. 52).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ровеньки Луганської області від 29.03.2013 року № 1213/4031/4031/9 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2013 року» призначено потерпілому ОСОБА_2 , справа № 4031, випадок № 4031, перераховану щомісячну грошову суму (вид виплати 410) в розмірі 2173,39 грн.; виплати провадити з 01.03.2013 року безстроково. Крім того, у зазначеній постанові вказано, що ОСОБА_2 перебував на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ровеньки Луганської області з 01.07.2001, мав зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 13.09.1993. За висновком МСЕК від 10.11.1995 потерпілому встановлена стійка втрата працездатності 25% безстроково. (а.с. 9).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 року № 1211/4031/4031.1/15 «Про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім`ї в розмірі 130 403,40 грн. (вид виплати - 300, КЕКВ 2730.05). У постанові відбито, що розрахунок страхової виплати проводиться із доходу потерпілого (сума щомісячної виплати в розмірі 2173,39 грн. і пенсія в розмірі 0,00 грн.) у розмірі 2173,39 грн. відповідно до статей 33, 34 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (а.с.10).

Позивач не погодилася із здійсненим розрахунком страхової виплати та звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою.

Вказана заява була предметом розгляду справи у всіх судових інстанціях, відтак постановою Верховного Суду від 06.11.2019 року у справі № 428/6294/16-ц касаційну скаргу представника позивача Гребенара Олексія Володимировича задоволено частково, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.12.2016 року та рішення апеляційного суду Луганської області від 06.02.2017 року скасовано, провадження у справі закрито та роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд її позовних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів (а.с.23-28).

Наведене стало підставою для звернення із позовною заявою до Луганського окружного адміністративного суду .

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем постанови Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 року № 1211/4031/4031.1/15 «Про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого».

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Згідно п.п. «б», «д», п.1 частини першої ст. 21 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»,(в редакції, що діяла на момент виникнення у позивача права на отримання страхових виплат) спірних відносин (далі Закон № 1105), у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов`язаний у встановленому законодавством порядку сплатити одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

За унормуванням статті 28 Закону № 1105, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються, зокрема, із: 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого).

Частиною сьомою статті 34 Закону № 1105 (в редакції, що діяла до 01.01.2015) було передбачено: у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Приписами частини дев`ятої статті 34 Закону № 1105 (в редакції, що діяла до 01.01.2015) встановлювалось, що у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.

У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Підпунктами 1.2, 6.1.4, 6.1.8 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 за № 715/13982, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин (далі Порядок № 24) у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право, зокрема, 2) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого.

Право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають особи, визначені статтею 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

За змістом статті 33 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що порядок призначення одноразової допомоги на сім`ю в порядку ч. 7 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», передбачає дві умови: призначення такої допомоги члену сім`ї та за умови перебування члена сім`ї на утриманні потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 на час смерті чоловіка ОСОБА_2 не працювала, що підтверджується копією трудової книжки, досягла 59 років, тобто відноситься до непрацездатних осіб у розумінні статті 33 Закону 1105 (пункт 2 частини другої), якою визначено коло осіб, які мають право на отримання страхових виплати (а.с.11-14).

Наведене спростовує довід позивача про те, що вона не відноситься до кола осіб на яких розповсюджується положення абзаці 2 ч. 9 ст. 34 Закону.

З відомостей, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за № 1500-0311-7/15844 від 09.04.2020 року, позивач отримує пенсію по втраті годувальника з 01.08.2014 року. Розмір пенсії до переходу на пенсію по втраті годувальника за період з січня по травень 2014 року становив 1119,67 грн. щомісячно (а.с. 15, 91).

У постанові від 16.11.2015 року № 1211/4031/4031.1/15 відбито, що розрахунок страхової виплати проведено із доходу потерпілого (сума щомісячної виплати в розмірі 2173,39 грн. і пенсія в розмірі 0,00 грн.) у розмірі 2173,39 грн. відповідно до статей 33, 34 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

В апеляційній скарзі апелянт вказує, що одноразова допомога сім`ї потерпілого повинна була розраховуватися на підставі саме частини сьомої статті 34 Закону № 1105.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що норми статті 33, частин сьомої, абзаців першого другого частини дев`ятої статті 34 Закону № 1105 (в редакції, що діяла до 01.01.2015) окремо визначають умови обчислення одноразової допомоги сім`ї потерпілого у разі смерті останнього в залежності від того, чи працював він на дату смерті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 станом на дату смерті не працював, тому відповідачем правомірно застосовні положення абзаців першого та другого частини дев`ятої статті 34 Закону № 1105, а не частина сьома статті 34 Закону № 1105 (в редакції, що діяла до 01.01.2015), при нарахуванні позивачу одноразової допомоги, виходячи не з розміру середньої заробітної плати потерпілого, з якої він отримував страхові виплати, а з розміру страхової виплати, оскільки потерпілий на момент смерті не працював на виробництві, з яким у нього пов`язане професійне захворювання.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись 195, ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року у справі № 360/464/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2020 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

І.В. Геращенко

Л.В. Ястребова