Справа № 160/5627/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2020 року м.Дніпросправа № 160/5627/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 160/5627/20 (суддя Верба І.О., повний текст ухвали складено 10.08.2020р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Дніпропетровської області, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до прокуратури Дніпропетровської області, Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора про:

- визнання протиправним та скасування рішення Кадрової комісії № 2 від 09.04.2020 №203 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора», прийняте відносно ОСОБА_1 ;

- визнання протиправним та скасування наказу № 379к від 30.04.2020 за підписом прокурора Дніпропетровської області О. Панченко про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів держави у суді прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури;

- поновлення ОСОБА_1 на посаді, яку вона займала в органах прокуратури з 14.05.2020;

- стягнення з прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 8 206,80 грн.

В суді першої інстанції представник позивача адвокат Д.С. Шклярук заявив клопотання про зупинення провадження у справі № 160/5627/20 до вирішення в порядку конституційного провадження справи № 1-4/2020 (116/20) за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (зі змінами).

В обґрунтування клопотання зазначав, що предметом заявленого спору є правомірність прийняття кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування та наказу про звільнення позивача з посади за результатами такого тестування. Оскільки суд, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, перевіряє чи діяв відповідач у порядку і спосіб, що передбачені законами та Конституцією України та чи не допущено несправедливої дискримінації, а Конституційним Судом України 14.05.2020 у справі № 1-4/2020 (116/20) відкрито конституційне провадження за конституційним поданням та здійснюється підготовка справи до розгляду на пленарному засіданні Великої Палати Конституційного Суду України, представник позивача вбачає наявними підстави для зупинення провадження. Пов`язаність справ представник позивача обґрунтовує тим, що предметом конституційного подання, прийнятого до розгляду Конституційним Судом України, є перевірка відповідності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ (зі змінами) положенням статей 8, 9, 19, 22, 24, 43, 64, 92, 106, 131-1 Конституції України. Недотриманням відповідачами положень статей 8, 9, 19, 22, 24, 43, 64, 92, 131-1 Конституції України під час проходження позивачем на виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ, атестації відповідно до Порядку, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 № 221, зі змінами, внесеними наказом Генерального прокурора № 102 від 19.02.2020, - обґрунтовано заявлені позовні вимоги. Порушенням передусім згаданих положень Конституції України у пред`явленому позові обґрунтовується невідповідність дій відповідачів принципам, визначеним частиною другою статті 2 КАС України (безпосередні посилання на норми Конституції: сторінки 5-7, 12, 14-17 позовної заяви). Відкриття конституційного провадження у справі № 1-4/2020 (116/20) за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (зі змінами) має принципове значення, оскільки майбутнє рішення Конституційного Суду України істотно вплине на з`ясування обставин, які мають бути встановлені у цій адміністративній справі. Крім того, результати розгляду в порядку конституційного провадження вищевказаного конституційного подання можуть потягти за собою доцільність фактичного уточнення підстав позову, які позивач відповідно до статті 47 КАС України має право змінити шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання, та, як наслідок - необхідність подання іншими учасниками процесу заяв по суті справи та з процесуальних питань.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року клопотання представника позивача про зупинення провадження в адміністративній справі № 160/5627/20 задоволено, судом зупинено провадження в адміністративній справі № 160/5627/20 до вирішення в порядку конституційного провадження справи № 1-4/2020 (116/20) за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (зі змінами), на підставі п.3 ч.1 ст.236 КАС України.

Прокуратура Дніпропетровської області не погодилась із ухвалою суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, позивач просить оскаржену ухвалу скасувати, а заяву направити для розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі прокуратура Дніпропетровської області зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена без належних пояснень (мотивів). Крім того, вказує, що зупинення провадження в адміністративній справі з підстав неможливості її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, є доцільним у випадку, коли предметом розгляду органу конституційної юрисдикції є норми закону чи іншого акту, якими врегульовано питання щодо юридичної відповідальності фізичної особи. В інших випадках визнання неконституційним закону чи іншого акту не матиме впливу на правове регулювання відносин, що виникли (відбулися) до ухвалення рішення Конституційним Судом України. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у справі № 826/25204/15 (постанова від 12.12.2019).

На адресу суду надійшов письмовий відзив позивача на апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області. У відзиві позивач зазначає, що вважає вірними висновки суду першої інстанції, викладені в ухвалі, ухвалу законною та обґрунтованою.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами цієї норми суд першої інстанції зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Підставою зупинення провадження у справі суд зазначив обставину відкриття конституційного провадження справи №1-4/2020 (116/20) за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ (зі змінами).

Встановлено, що обґрунтовуючи зупинення провадження, суд першої інстанції врахував характер і зміст позовних вимог, мотиви, які наведені позивачем в адміністративному позові.

Так, у заявленому спорі позивач звільнена з посади прокурора відділу забезпечення представництва в суді управління представництва інтересів держави в суді прокуратури Дніпропетровської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14.05.2020. Звільнення відбулось у зв`язку із неуспішним проходженням атестації набранням 66 балів за результатом тестування (що є менше прохідного балу), у зв`язку із чим позивача не допущено до проходження наступних етапів атестації. Позивач вказувала на те, що Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ встановлено виключний перелік підстав для звільнення прокурора. Такі поняття як "атестація", "неуспішне проходження атестації", "рішення кадрової комісії", як підставу для звільнення, зазначений Закон не передбачає.

Разом з тим, позивач була звільнена з посади прокурора та з органів прокуратури за результатами проходженя процедури атестації, встановленої Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ, прийнятого з метою перезавантаження та оптимізації організаційної структури органів прокуратури у відповідності до стратегічних напрямів діяльності та вимог суспільства, докорінної зміни стандартів органів прокуратури.

Позивач вважає своє звільнення дискримінаційним за ознакою правового становища працівника органу прокуратури, яке існувало на час її призначення на посаду. Ознаки дискримінації позивач вбачає і в визначенні переліку посад діючих прокурорів, які не повинні проходити атестацію, оскільки прокурори мають єдиний статус. Стаття 49-2 Кодексу законів про працю України, яка діяла до набрання чинності Законом №113-ІХ, передбачала порядок вивільнення працівників та їх персональне попередження про наступне вивільнення, при цьому гарантувались умови переважного права на залишення на роботі, обов`язок працевлаштування працівника. З моменту набрання чинності Законом №113-ІХ для вузької категорії працівників - прокурорів нівельовано встановлені трудові гарантії та права. Водночас, ані ліквідація, ані реорганізація прокуратури Дніпропетровської області не проводиться, відповідний розпорядчий акт не приймався, записи у державні реєстри не вносилися.

Колегія суддів зазначає, що наявність конституційного провадження справи може розглядатись судом як підстава для зупинення провадження в адміністративній справі, про що зазначено у пункті 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України. При постановленні оскарженої ухвали суд першої інстанції врахував, що спірні правовідносини виникли у зв`язку із реалізацією Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» №113-ІХ в частині проведення атестації позивача. При цьому, наведені позивачем доводи зводяться до порушення принципу правової визначеності, зважаючи на неузгодженість Закону України «Про прокуратуру» та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» щодо підстав для звільнення прокурорів.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на відсутність об`єктивних перешкод для розгляду справи, оскільки зібрані докази дозволяють вирішити спір по суті.

При вирішенні публічно-правового спору суди зобов`язані керуватися принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Колегія суддів враховує, що провадження у справі зупинено за ініціативою позивача, що свідчить про відсутність порушення його процесуальних прав, як ініціатора судового провадження, та не є перешкодою доступу до правосуддя.

В даному випадку, зупинення провадження запобігає настанню негативних наслідків у випадку застосування закону, щодо якого здійснюється перевірка на відповідність Конституції України.

Оскільки оскаржена ухвала про зупинення провадження прийнята судом першої інстанції у відповідності до наведених вище вимог КАС України, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокуратури Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2020 року у справі № 160/5627/20 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак