Справа № 120/5506/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

04 листопада 2020 р. Справа № 120/5506/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк Віти Володимирівни,

представника позивача: Якименко Костянтина Вячеславовича

представника відповідача: Лавренюка Андрія Олеговича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" (, адреса: вул. Хмельницьке шосе 10-й км, с. Якушинці, Вінницька область, 23222)

до: Головного управління ДПС у Хмельницькій області (, адреса: вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказав, що за результатами фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД", Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.04.2020 року № про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.

Вважаючи, що з набуттям чинності змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" та Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності", визначення з 01.07.2019 року територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним, та не встановленням для суб`єкта господарювання строку для приведення господарської діяльності у відповідність до вимог закону, є порушенням балансу у спірних правовідносинах між державою і суб`єктом господарювання та допущення непропорційності, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Даною ухвалою встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів.

16.10.2020 року на адресу суду від представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області надійшло клопотання про відкладення судового розгляду справи, яке мотивовано необхідністю підготовки відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 22.10.2020 року, з метою забезпечення процесуальної рівності прав учасників даного судового процесу та у зв`язку з необхідністю заслухати в судовому засіданні пояснення всіх сторін щодо обставин, якими вони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, підготовче засідання відкладено та призначено наступне.

Позиція Головного управління ДПС у Хмельницькій області з приводу заявлених позовних вимог, викладена у відзиві на адміністративний позов від 27.10.2020 року, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні даного позову. Зокрема зазначає, що податкове повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії, прийнято правомірно та у відповідності з вимогами чинного законодавства у результаті виявлених під час перевірки порушень.

Одночасно, представником відповідача надано до суду клопотання про закриття провадження у даній справі. В обґрунтування поданого клопотання вказано, що Вінницьким окружним адміністративним судом розглянуто справу № 120/1834/20-а за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.04.2020 року № , в якому наведено те саме коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у даному спорі.

За результатами розгляду вказаної вище справи, рішенням від 24.06.2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2020 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Таким чином, на переконання відповідача, провадження у даній справі підлягає закриттю в порядку передбаченому пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України).

Окрім того, представником Головного управління ДПС у Хмельницькій області заявлено клопотання про відкладення судового розгляду справи, яке мотивоване запровадженням комплексу обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

29.10.2020 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" через відділ документального забезпечення (канцелярії) суду подано письмову заяву, у якій останній заперечує щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Правом подання відповіді на відзив позивач не скористався.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.11.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача відмовлено та відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 04.11.2020 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

При цьому учасники справи: відводів складу суду, секретарю судового засідання не заявили; згоди вирішити спір шляхом примирення або врегулювати спір за участю судді не надали; заяв щодо уточнення позовних вимог та заперечень проти них не подали; клопотань про заміну неналежного відповідача, заміну позивача, залучення співвідповідача; клопотань про призначення експертизи, залучення перекладача, спеціаліста не подали; клопотання про колегіальний розгляд справи не заявили.

Було з`ясовано, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у заявах по суті справи, встановлено порядок з`ясування обставин у справі, а також порядок дослідження доказів під час розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини наведені у позовній заяві, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом економічної діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).

02.03.2020 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийнято наказ № 654 про проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" з 04.03.2020 року тривалістю 10 діб за період з 01.04.2019 року по 13.03.2020 року.

02.03.2020 року відповідачем, на виконання наказу від 02.03.2020 року № 654, видано направлення на перевірку № 678, № 679 та № 680 Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД", що розташоване за адресою: вул. Миру, 1А, с. Дубіївка, Шепетівський район, Хмельницька область, тривалістю 10 діб.

У подальшому, посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області 04.03.2020 року у період часу з 11:16 год. до 14:00 год. проведено фактичну перевірку.

За наслідками проведеної перевірки, посадовими особами контролюючого органу складено акт (довідку) фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним від 04.03.2020 року № 0064/22-01-32-01/24898/70, у якому зафіксовано порушення вимог частини 20 статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (зі змінами і доповненнями).

Перевіркою встановлено факт реалізації пального без наявності ліценції, а саме: 02.07.2019 року реалізовано дизельне паливо по ціні 25,2 грн. за 1 літр на загальну суму 10080,00 грн., скраплений газ по ціні 12,90 грн. за 1 літр на загальну суму 1548,00 грн., бензин АN-95 по ціні 29,10 грн. за 1 літр на загальну суму 582,00 грн. та здійснення роздрібної торгівлі пальним у період з 01.07.2019 року по 21.01.2020 року на загальну суму 1046242,82 грн.

Також, посадовими особами контролюючого органу складено акт про відмову від підпису акта фактичної перевірки.

На підставі висновків вказаного акта фактичної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.04.2020 року № , яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії у розмірі 250000,00 грн.

Вважаючи вказане рішення протиправними, з метою його скасування позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі за текстом Податковий кодекс України).

Функції контролюючих органів чітко визначені положеннями статті 19-1 Податкового кодексу України, які зокрема визначають здійснення контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Згідно з пунктом 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Спеціальним Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України є Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 року № 481/95-ВР у редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" від 23.11.2018 року № 2628-VІІІ (далі за текстом Закон № 481/95-ВР).

У відповідності до статті 1 Закону № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За правилами статті 15 цього Закону імпорт або експорт пального здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання, що імпортує або експортує пальне, ліцензії на право виробництва або зберігання, або оптової чи роздрібної торгівлі пальним.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Частиною першою, другою статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії у розмірі 250000,00 грн.

Із аналізу процитованих норм видно, що у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії застосовується штраф.

За приписами частини першої статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України. Контроль за дотриманням вимог відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства до малих виробництв виноробної продукції здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів.

У відповідності до абзацу 4 пункту другого постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18.12.2018 року № 1200 Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 зареєстровано юридичну особу Головне управління ДПС у Хмельницькій області.

Згідно з наказом Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 29.08.2019 року № 7 "Про початок діяльності Головного управління ДПС у Хмельницькій області" з 29.08.2019 року Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області розпочато виконання функцій і повноважень, визначених Положенням про Головне управління ДПС у Хмельницькій області, затвердженого наказом ДПС від 12.07.2019 року № 14 "Про затвердження положень про територіальні органи ДПС".

За змістом пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

У пункті 75.1.3 статті 75 Податкового кодексу України дано визначення, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Так, за правилами пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпункту 80.2.2 пункту 80.2 вказаної статті фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Таким чином, на дату проведеної фактичної перевірки, як і на дату винесення податкового повідомлення-рішення Головне управління ДПС у Хмельницькій області було органом ліцензування роздрібної торгівлі пальним, до повноважень якого належить контроль за дотриманням законодавства з питань ліцензування роздрібної торгівлі пальним.

Разом із тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначення виключного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлення уніфікованого порядку їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності врегульовані Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року № 222-VIII (далі за текстом Закон № 222-VIII).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку ліцензування господарської діяльності" від 02.10.2019 року № 139-IX (далі за текстом Закон № 139-ІХ) до Закону № 222-VIII внесено зміни та з 01.07.2019 року пункт 3 частини другої статті 2 Закону № 222-VIII, викладено у редакції, згідно якої дія цього Закону не поширюється на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення таких видів господарської діяльності, як, зокрема, торгівля пальним, зберігання пального, що здійснюється відповідно до Закону № 481/95-ВР.

З 18.12.2019 року (після виникнення спірних правовідносин) до абзацу 1 частини другої статті 2 Закону № 222-VIII Законом № 139-ІХ внесено зміни, відповідно до яких дія цього Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності, як, зокрема, торгівля пальним, що здійснюється відповідно до Закону № 481/95-ВР.

Відповідно до частини третьої статті 2 Закону № 222-VIII (у редакції Закону № 139-ІХ) суб`єкт господарювання може здійснювати види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, з дня внесення відомостей до ліцензійного реєстру щодо рішення органу ліцензування про видачу йому ліцензії.

Як передбачено абзацом 4 пункту 4 частини першої статті 3 цього Закону Державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на принципі пріоритетності захисту прав, законних інтересів, життя і здоров`я людини, навколишнього природного середовища, захисту обмежених ресурсів держави та забезпечення безпеки держави, що передбачає: у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Принципи державної політики у сфері ліцензування поширюються на порядок ліцензування всіх видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню (частина 3 статті 3 Закону № 222-VIII).

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 7 Закону № 222-VIII, у редакції з 01.07.2019 року, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як, зокрема, виробництво і торгівля пальним, яка ліцензується відповідно до Закону № 481/95-ВР.

У разі запровадження ліцензування нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, ліцензійні умови провадження нового виду господарської діяльності або нової частини виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності у строк, необхідний для приведення суб`єктом господарювання своєї діяльності у відповідність із вимогами ліцензійних умов, але не менш як через два місяці з дня їх опублікування (частина перша статті 8 Закону № 222-VIII зі змінами, внесеними Законом № 139-ІХ).

За правилами частини другої статті 20 Закону № 222-VIII у разі відсутності ліцензійних умов провадження відповідного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, відповідальність за провадження такої господарської діяльності без ліцензії не застосовується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 545, яка згідно з пунктом 3 набирає чинності з дня її опублікування, але не раніше 01.07.2019 року, внесено зміни до пункту 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 року № 609, згідно з яким територіальні ограни ДФС є органом ліцензування виду господарської діяльності-роздрібна торгівля пальним.

Таким чином, з 18.12.2019 року внесено зміни до абзацу першого частини другої статті 2 Закону № 222-VIII, яким визначено що дія Закону № 222-VIII не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності як торгівля пальним.

При цьому, статтею 7 Закону № 222-VIII до переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, віднесена торгівля пальним.

До 18.12.2019 року дія Закону № 222-VIII не поширювалась виключно на порядок видачі, переоформлення та анулювання ліцензій на здійснення певних видів діяльності.

Оскільки спірні правовідносини виникли та тривали у період до 18.12.2019 року, суд вважає, що необхідно застосовувати наведені норми права у редакції, чинній у такий період.

Отже, позивач як суб`єкт правовідносин, у яких держава здійснює контроль за торгівлею пальним, правомірно очікував на додержання державою та її органами, як суб`єктами владних повноважень, норм абзацу четвертого пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII, та враховував виключення притягнення до відповідальності за відсутність ліцензії на підставі частини третьої статті 3 Закону № 222-VIII.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 4 частини першої статті 3 Закону № 222-VIII діє принцип державної політики у сфері ліцензування, згідно якого у разі внесення змін до нормативно-правових актів у сфері ліцензування, передбачається достатній для реалізації цих змін строк, але не менш як два місяці.

Вказаний строк визначений законом як для держави, з метою унормування змін у правовідносинах або при запровадженні нових видів діяльності, що підлягають ліцензуванню, так і для суб`єктів господарювання, які мають забезпечити виконання вимог закону, пов`язаних із запровадженими змінами.

Наведений двомісячний строк встановлений законом саме для додержання балансу у спірних правовідносинах між державою та суб`єктом господарювання.

З набуттям 01.07.2019 року змін до Закону № 481/95-ВР та Закону № 222-VIII визначення з 01.07.2019 року територіальних органів ДФС органами ліцензування діяльності з торгівлі пальним, та не встановленням для суб`єкта господарювання строку для приведення діяльності у відповідність до вимог закону, є порушенням вищевказаного балансу та допущення непропорційності.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено у пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 року "Рисовський проти України" Європейський суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Вказаний принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Європейський суд звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

За вказаних обставин, суд доходить висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення від 02.04.2020 року № , яким до позивача застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250000,00 грн., є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з пунктом 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. " від 27.09.2001 року рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Окрім того, судом враховується, що відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 02.04.2020 року № .

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 3750,00 грн. (три тисячі сімсот п`ятдесят гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сенс ЛТД" (, адреса: вул. Хмельницьке шосе 10-й км, с. Якушинці, Вінницька область, 23222);

Відповідач: Головне управління ДПС у Хмельницькій області (, адреса: вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000).

Повний текст рішення складено: 13.11.2020 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна