Справа № 580/4458/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року справа № 580/4458/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку загального письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання неправомірними дій і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

12.10.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі позивач) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м.Київ, пров.Музейний, буд.2-Д; ) (далі відповідач) про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення постанови від 24.09.2020 у виконавчому провадженні №63121079 про стягнення виконавчого збору у розмірі 18892,00 грн. та скасування цієї постанови.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач добровільно виконав рішення суду у справі щодо перерахунку пенсії в межах наданих повноважень та до відкриття виконавчого провадження, про що повідомив відповідача. Тому спірне рішення прийняте з порушенням вимог закону.

Ухвалою від 03.11.2020 суд відкрив загальне позовне провадження та призначив підготовче засідання на 11.11.2020 на 12 год. 00 хв. Вказану ухвалу та судові повістки надіслані на адреси зазначені в позовній заяві.

Під час підготовчого провадження суд задовольнив клопотання сторін про розгляд справи без їх участі. Ухвалою від 11.11.2020 закрив підготовче провадження у справі і вирішив подальший її розгляд здійснювати у письмовому провадженні.

Всі подані сторонами документи долучені до матеріалів адміністративної справи.

Відповідач правом подати до суду відзив не скористався.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Суд встановив, що у провадженні відповідача перебуває виконавче провадження №63121079 щодо примусового виконання виконавчого листа від 22.09.2020 №580/837/20, виданого Черкаським окружним адміністративним судом, про зобов`язання вказаного вище позивача здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 05.03.2019 до 03.09.2019, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, з урахуванням виплачених сум.

Зазначене виконавче провадження відкрите після набрання законної сили (07.08.2020) рішенням суду в справі №580/837/20 згідно з постановою головного державного виконавця Вельган О.В. від 24.09.2020. Того ж дня відповідач виніс постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 18892,00грн.

Позивач, як боржник вказаного виконавчого провадження, листом від 02.10.2020 вих.№2300-0802-5/49421 повідомив відповідача, що рішення суду виконав 12.08.2020, що підтверджується протоколом про перерахунок та розрахунком щодо нарахування пенсії в розмірі 23486,45грн. Фактична виплата цих коштів відбудеться після виділення коштів з Державного бюджету.

Не погоджуючись з постановою про стягнення виконавчого збору, позивач звернувся з вищевказаним позовом.

Надаючи спірним обставинам суд врахував таке.

Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.4 ст.18 ЗУ №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Отже, державний виконавець уповноважений вжити передбачені законом заходи для виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч.5 ст.19 ЗУ №1404-VIII боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.1 ст.27 Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до абзацу першого ч.4 ст.27 Закону державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Спірні обставини стосуються бюджетних коштів, оскільки пов`язані з виплатою фізичні особі пенсії. Однак їх стягнення не відбувається в порядку виконання Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", оскільки не стосувалося стягнення безпосередньо з державного органу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Верховний Суд у постанові від 01 липня 2020 року в справі №750/2642/17 за позовом Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області про зобов`язання закінчити виконавче провадження та скасування постанови в частині щодо стягнення з боржника виконавчого збору серед іншого, аналізуючи п.1 ч.5 ст.27 Закону №1404-VIII, зазначив. Виконавчий лист №750/10061/16-а, виданий Деснянським районним судом м.Чернігова 31.01.2017 про зобов`язання Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України поновити базовий місяць для проведення індексації пенсії ОСОБА_1 квітень 2010 року, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням раніше визначеного базового місяця для проведення індексації квітня 2010 рокута виплатити суму недоплати, що утвориться внаслідок такого перерахунку, стосується виконання судового рішення, що має зобов`язальний характер, а тому вказані норми Закону №1404-VIII до спірних правовідносин не застосовуються. Суд зазначає, що сам по собі факт виконання боржником судового рішення до винесення державним виконавцем постанови про відкриття провадження з його виконання теж не впливає на необхідність зазначення у такій постанові про стягнення з боржника виконавчого збору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі №296/2223/17. Крім того Суд зауважує, що обставини виконання боржником рішення у добровільному порядку не перешкоджають винесенню державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, а з`ясовуються останнім вже на стадії примусового виконання виконавчого документу.

Врахувавши висновки Верховного Суду у вказаній справі на підставі ч.5 ст.242 КАС України, суд дійшов висновку, що оскільки виконавчий лист має зобов`язальний характер, виконавче провадження не припинене, відповідач, приймаючи постанову під час відкриття виконавчого провадження щодо стягнення виконавчого збору, діяв з дотриманням вимог закону та порушень не допустив.

Тому заявлені позовні вимоги не є обгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на результат вирішеного спору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (РНОКПП 21366538) про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м.Київ, провул.Музейний, буд.2-Д; ) Вельган О.В. від 24.09.2020 ВП №63121079 про стягнення виконавчого збору.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 13.11.2020.