Справа № 461/9310/20
Суддя: Мисько Х. М.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/9310/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

представника позивача Редчиць Д.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області (79007, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11) до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце перебування: Миколаївський ПТПІ ДМС України; 56525, Миколаївська обл., Вознесенський р-н., с.Мартинівське, вул.Європейська, 1) про продовження строку примусового затримання,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області звернулося до суду з адміністративним позовом до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про продовження строку примусового затримання.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м.Львова (справа №461/9005/19) від 19.11.2019 року задоволено адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 . Крім того, рішенням Галицького районного суду м.Львова (справа №461/9001/19) від 18.11.2019 року було задоволено адміністративний позов до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 про його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення в порядку ст.289 КАС України. З метою забезпечення ідентифікації відповідача, ГУ ДМС України у Львівській області зверталось із листами до Генерального Консула Російської Федерації в Україні та Директора Департаменту консульської служби МЗС України з приводу адміністративного затримання та сприяння ідентифікації відповідача та повернення його на батьківщину, проте, станом на момент подання позову, ГУДМС України у Львівській області не отримано жодних документів, необхідних для ідентифікації особи відповідача. До територіальних органів ДМС із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідач не звертався.

За наведених обставин, позивач просить продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення за межі України на шість місяців.

Представник позивача Редчиць Д.І. в судовому засіданні позов підтримав, просив задоволити.

Відповідач громадянин Російської Федерації ОСОБА_2 в судовому засіданні в режимі відеоконференції не заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова (справа №461/9005/19) від 19.11.2019 року задоволено адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про примусове видворення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 .

Рішенням Галицького районного суду м.Львова (справа №461/9001/19) від 18.11.2019 року задоволено адміністративний позов до громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , про його затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

На підставі вказаних рішень, громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк, визначений п.7 ст.183-7 КАС України.

Оскільки відповідач не має документа, який надає йому право на виїзд з України, позивач на виконання рішення суду про примусове видворення іноземця за межі України, з метою забезпечення ідентифікації особи, неодноразово звертався до Генерального консула Російської Федерації, Посла Російської Федерації в Україні та Директора Департаменту консульської служби МЗС України із листами, у яких просив сприяння у ідентифікації відповідача та повернення його на батьківщину, однак на даний час відповідей отримано не було, що унеможливлює підготовку документів позивачем про забезпечення видворення відповідача за межі території України на виконання рішення суду.

За час перебування у Миколаївському ПТПІ відповідач із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання або видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.11 ст.289 КАС України, трок затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст.289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 рокута зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Враховуючи вищенаведене та встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема те, що на даний час не одержано інформації від Консула, Посла та Департаменту МЗС України жодних документів, необхідних для ідентифікації особи відповідача, суд вважає за необхідне, з метою надання можливості забезпечити примусове видворення відповідача та виконання судового рішення, продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців. Враховуючи вищенаведене та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", ст.ст.2,6,241-246,289 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Продовжити строк затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (56525, Миколаївська обл., Вознесенський р-н., с.Мартинівське, вул.Європейська, 1), які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців, з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько