Справа № 120/3832/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

13 листопада 2020 р. Справа № 120/3832/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Кобильняк А.О.,

представника позивача: Олексієнко О.І.,

представника відповідача: Вербицької Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача в позовній заяві зазначила, що 13.12.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №1. До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 відповідачеві були додані такі документи: трудова книжка, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, копія військового квитка, копія диплома про закінчення Ровеньківського гірничого технікуму, довідку про підтвердження періоду навчання в технікумі, архівну довідку від 11.12.2019 №8854, видану ПАТ "Краснодонвугілля" за період з 08.08.1991 р. по 02.06.1993 р., архівну довідку від 11.12.2019 № 8850, видану ПАТ "Краснодонвугілля" за період з 12.03.1988 по 18.04.1988 р., архівну довідку від 11.12.2019 р. № 8851, видану ПАТ "Краснодонвугілля" за період з 30.06.1988 р. по 01.07.1988 р., архівну довідку від 11.12.2019 р. № 8853 за період з 01.07.1993 року по 01.07.1999 року, видану ПАТ «Краснодонвугілля», копії наказів про результати атестації робочих місць, довідки про заробітну плату для нарахування пенсії та історичні довідки підприємства.

Пенсію за віком позивачу було призначено з 19.06.2020 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" та п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком №1. Відповідно до наданих позивачем документів його загальний стаж роботи з урахуванням періоду проходження строкової військової служби складає 25 років 3 місяці 1 день, з них стаж роботи на пільгових умовах за Списком № 1 складає 7 років 0 місяців 0 днів, без урахування періодів з 01.09.1984 року 09.06.1988 року (період навчання), з 12.03.1988 по 18.04.1988 та періоду з 18.05.1987 по 31.10.1987 року, а також архівних довідок про підтвердження наявного трудового стажу та заробітної плати для призначення та обчислення пенсії з липня 1993 року по липень 1999 року та без урахування Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02 вересня 2008 року № 345- VІ.

Архівні довідки про підтвердження наявного трудового стажу та заробітної плати були повернуті відповідачем, оскільки вони завірені та видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній території, а тому не створюють правових наслідків.

Довідка про підтвердження періоду навчання в Ровеньківському гірничому технікумі також не була прийнята до уваги відповідачем.

19.02.2020 року позивач звернувся з листом з вимогою зарахувати до пільгового стажу періоди роботи та навчання з 01.09.1984 року по 01.07.1999 роки за Списком №1, згідно записів в трудовій книжці.

Однак, листом від 02.03.2020 року № 921-895/Ж-02/8-0200/20 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періодів його роботи на шахті з 21.03.1988 по 18.04.1988 та з 18.05.1987 по 31.10.1987, а також періоду навчання з 01.09.1984 по 09.06.1988.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в зарахуванні ОСОБА_1 період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі з 25.01.1985 по 09.06.1988 роки, періоди його роботи на шахті "Суходільська - Східна" з 12.03.1988 по 18.04.1988 роки та на шахті ім. С.Поленіна з 18.05.1987 р. по 31.10.1987 р. до пільгового стажу роботи за Списком №1;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницької області щодо відмови в прийнятті та проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за Списком №1, з урахуванням довідки про заробітну плату №8849 від 11.12.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням періоду навчання в Ровеньківському гірничому технікумі з 25.01.1985 по 09.06.1988 роки, періоди його роботи на шахті "Суходільська - Східна" з 12.03.1988 по 18.04.1988 роки та на шахті ім. С.Поленіна з 18.05.1987 по 31.10.1987 роки до пільгового стажу роботи за Списком №1 з моменту призначення пенсії, а саме з 19.06.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти та провести перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 за Списком №1, з урахуванням довідки про заробітну плату №8849 від 11.12.2019 року з моменту призначення пенсії, а саме з 19.06.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з моменту призначення пенсії, а саме з 19.06.2019 року.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

21.08.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову мотивуючи це тим, що порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року 4 22-1, передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, згідно ст. 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З 19.06.2020 року позивачу призначено пенсію за віком по Списку №1, при загальному стажі роботи 25 років 3 місяці 1 день.

19.02.2020 року позивач звернувся з листом з вимогою зарахувати до пільгового стажу періоди роботи та навчання з 01.09.1984 року по 01.07.1999 роки.

02.03.2020 року Головним управлінням листом № 921-895/Ж-02/8-0200/20 було надано відповідь.

При опрацюванні наданих позивачем документів, їх змісту і належного оформлення, було встановлено, що згідно чинного законодавства, не було враховано до стажу позивача період роботи:

період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1984 по 09.06.1988 через наявне виправлення в дипломі НОМЕР_1 - в даті вступу до навчального закладу та рік вступу зазначено як 1985;

період роботи в шахті "Суходольская-Восточная" п/о "Красноуголь" з 12.03.1988 по 18.04.1988 через відсутність номеру наказу на прийняття на роботу та відсутністю наказу про звільнення;

період роботи в шахті с. Поленина п/о "Красноуголь" з 18.05.1987 по 31.10.1987 - через відсутність номеру наказу на прийняття на роботу та відсутність номеру наказу про звільнення.

Правова позиція Головного управління ПФУ у Вінницькій області грунтується на тому, що було порушено порядок оформлення документів, які підтверджують стаж роботи позивача.

Стосовно довідок виданих органами "Луганской народной республикой", долучених позивачем до позовної заяви, повідомляється наступне.

Згідно з частинами 1-3 ст. 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» ( далі - Закон № 1207-У1І) передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворенні відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території, діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються не законними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь - який акт ( рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи вищевикладене відповідач вважає, що відсутні правові підстави для врахування довідок, які видані органами, діяльність яких на території України вважається не законною.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 04.09.2020 розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивача просила адміністративний позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на доводи, які викладено у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши усні пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.09.2019 року звернувся в Управління ПФУ у м. Вінниці з заявою про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вид пенсії - за віком за Списком 1 ( шахта).

До заяви про призначення пенсії позивачем були додані такі документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного коду, трудова книжка, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, військовий квиток, диплом про навчання.

В заяві про призначення пенсії відповідачем було зазначено перелік документів, яких недостатньо для призначення пенсії, та вказано строк їх подання - 15.12.2019.

Позивачу 16.09.2019 була видана пам`ятка пенсіонера, на другому екземплярі якої позивач зазначив, що довідок яких недостатньо він надавати не буде, оскільки це тимчасово окупована територія.

Згідно з розрахунком від 25.11.2019 року, відповідно до рішення відповідача №60 від 05.12.2019 позивачу була призначена пенсія згідно з положеннями Закону України № 1058 та п. а ст. 13 Закону України №1788 ( робота за списком №1 ) та обчислена при страховому стажі 25 років 03 місяці 01 день, додаткові роки за Списком №1 - 7 років 0 місяців 0 днів, робота за списком №1 - 10 років 01 місяць 15 днів.

13.12.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії, в якій зазначив, що просить долучити донесені документи до призначення пенсії згідно заяви №9060 від 16.09.2019 згідно з ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вид перерахунку пенсії - допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами.

Так, на підтвердження навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 25.01.1985 по 09.06.1988 року та стажу роботи на шахті "Суходільська-Східна" у період з 12.03.1988 по 18.04.1988 та на шахті ОСОБА_2 у період з 18.05.1987 по 31.10.1987 позивачем було надано відповідачу такі документи:

- довідку про період навчання ОСОБА_1 у Ровеньківському гірничому технікумі з 25.01.1985 по 09.06.1988 року (а.с. 17).

- архівну довідку філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" від 11.12.2019 року №8849 про заробітну плату ОСОБА_1 за червень 1993 - червень 1999 (а.с. 16);

- архівну довідку філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" від 11.12.2019 року №8854 за період з 08.08.1991 по 02.06.1993 (а.с. 18);

- архівну довідку філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" від 11.12.2019 № 8850, видану за період роботи ОСОБА_1 з 12.03.1988 по 18.04.1988 (а.с. 23);

- архівну довідку філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" від 11.12.2019 р. № 8851, за період роботи ОСОБА_1 з 30.06.1988 по 01.07.1988 (а.с. 24)

- архівну довідку філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" від 11.12.2019 р. № 8853, за період роботи ОСОБА_1 з 01.07.1993 по 01.07.1999 (а.с. 25);

- архівну довідку довідку філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" від 11.12.2019 р. № 8852, за період роботи ОСОБА_1 з 12.03.1988 по 18.04.1988 про підземні спуски;

- копії наказів про результати атестації робочих місць, довідки про заробітну плату для нарахування пенсії та історичні довідки підприємства.

Листом від 20.12.2019 року відповідач повідомив позивача, що документи, які були подані ним 13.12.2019 року, в роботу не можуть бути прийнятими, так як вони завірені та видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території ( а.с. 30 ).

Отримавши лист - відповідь органу пенсійного фонду від 20.12.2019, позивач 19.02.2020 року звернувся до відповідача з листом, в якому просив перерахувати його пенсію відповідно до наданих документів, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи та навчання з 01.09.1984 року по 01.07.1999 роки ( а.с. 69 ).

Однак, листом від 02.03.2020 року № 921-895/Ж-02/8-0200/20 ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило позивача про розгляд його заяви від 19.02.2020 року в порядку Закону України «Про звернення громадян» та зазначило, що період навчання в Ровеньківському гірничому технікумі з 01.09.1984 по 09.06.1988 не зарахований через наявне виправлення в дипломі МТ -1 № 344274 - в даті вступу до навчального закладу та рік вступу зазначено як 1985;

період роботи в шахті "Суходольская-Восточная" п/о "Красноуголь" з 12.03.1988 по 18.04.1988 не зараховано через відсутність номеру наказу на прийняття на роботу та відсутністю наказу про звільнення;

період роботи в шахті с. Поленина п/о "Красноуголь" з 18.05.1987 по 31.10.1987 не зараховано через відсутність номеру наказу на прийняття на роботу та відсутність номеру наказу про звільнення.

Не погоджуючись з такою позицією суб`єкта владних повноважень позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як встановлено судом, для підтвердження стажу роботи та заробітної плати на шахті "Суходільська-Східна" у період з 12.03.1988 по 18.04.1988 та на шахті ОСОБА_2 у період з 18.05.1987 по 31.10.1987 позивачем надавалися відповідачу архівні довідки філіалу №2 ЗАО "Внешторгсервис" СП "Краснодонуголь" про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії, про заробітну плату та про підземні спуски за відповідні періоди, копії наказів про результати атестації робочих місць, історичні довідки підприємства.

За приписами ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком.

За змістом пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, за бажанням пенсіонера у період до 01 січня 2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Так, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку).

Проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Також суд зазначає, що на підтвердження навчання у Ровеньківському гірничому технікумі з 25.01.1985 по 09.06.1988 року позивачем було надано відповідачу такі документи довідку про період навчання ОСОБА_1 у Ровеньківському гірничому технікумі з 25.01.1985 по 09.06.1988 року (а.с. 17).

Надаючи оцінку доводам відповідача, викладеним в листі від 20.12.2019 року, яким відповідач повідомив позивача, що документи, які були подані ним 13.12.2019 року, в роботу не можуть бути прийнятими, так як вони завірені та видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, а також в листі від 02.03.2020 року № 921-895/Ж-02/8-0200/20, суд зауважує таке.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неможливості врахувати подані позивачем документи для зарахування відповідних періодів роботи до пільгового стажу роботи позивача та здійснення перерахунку розміру пенсії з тих підстав, що вони видані органами, їх посадовими особами чи службовими особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території всупереч діючому законодавству України, такі документи є недійсними і не можуть бути враховані при обчислені пенсії, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15 квітня 2014 року №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону № 1207-VII на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі частини першої статті 17 Закону № 1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Правовий статус органів та посадових осіб, які діють на території України та створені і проводять свою діяльність не у відповідності із законодавством України, визначено, зокрема, Законом № 1207-VII.

Згідно із частинами першою - третьою статті 9 Закону № 1207-VII передбачено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

На переконання суду, те, що первинні (архівні) документи залишились на окупованій території, в даному випадку не може бути підставою для не врахування відповідачем поданих позивачем 13.12.2019 року документів та позбавлення права ОСОБА_1 на зарахування відповідних періодів навчання та роботи до пільгового стажу та на перерахунок розміру пенсії з урахуванням отримуваної заробітної вплати, визначеної в довідці від 11.12.2019 №8849.

Положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", на який посилається відповідач, дають підстави для висновку, про те, що вказаний нормативно-правовий акт жодним чином не скасовують, не обмежують і не звужують закріплені Конституцією України гарантії, права чи свободи позивачів стосовно здійснення соціальних виплат, а лише встановлюють особливий порядок (механізм) реалізації державної політики, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Таким чином, на думку суду, позивачем було представлено належні та достатні документи для прийняття відповідачем законного та обґрунтованого рішення про зарахування відповідних періодів навчання та роботи до пільгового стажу позивача та про перерахунок розміру пенсії з урахуванням отримуваної заробітної вплати, визначеної в довідці від 11.12.2019 №8849.

Суд наголошує, що 13.12.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення пенсії, в якій зазначив, що просить долучити донесені документи до призначення пенсії згідно заяви №9060 від 16.09.2019 згідно з ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вид перерахунку пенсії - допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами.

Разом з тим, відповідач не прийняв жодного рішення по заяві позивача, а лише листом від 20.12.2019 року повідомив позивача, що документи, які були подані ним 13.12.2019 року, в роботу не можуть бути прийнятими, так як вони завірені та видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території ( а.с. 30 ).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.2. Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Абзацом другим пункту 4.9 розділу ІV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку № 22-1 передбачено, що у разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії.

Аналіз наведених норм права дозволяє дійти висновку, що у разі звернення пенсіонера з заявою про перерахунок пенсії, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії. Підставою для повідомлення про відмову у перерахунку пенсії може бути виключно рішення, прийняте з цього питання. При цьому, рішення про відмову у перерахунку пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Як вже зазначено судом вище, встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за заявою ОСОБА_1 від 13.12.2019 №14006 про перерахунок пенсії жодного рішення не приймало, а відповідь на заяву надало листом від 20.12.2019, зазначивши, що документи, які були подані позивачем 13.12.2019 року, в роботу не можуть бути прийнятими, так як вони завірені та видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території.

На лист позивача від 19.02.2020 року, в якому він просив перерахувати його пенсію відповідно до наданих документів, зарахувавши до його пільгового стажу періоди роботи та навчання з 01.09.1984 року по 01.07.1999 роки, відповідач також надав відповідь лише листом від 02.03.2020 року № 921-895/Ж-02/8-0200/20, повідомивши позивача про розгляд його заяви від 19.02.2020 року в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Таким чином, відповідачем при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії було порушено положення частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV та пункту 4.3 Порядку № 22-1.

Відмовивши позивачу у розгляді його заяви по суті та прийнятті відповідного рішення, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.11.2019 року в справі № 748/696/17 (адміністративне провадження № К/9901/16284/18).

Суд наголошує, що листи відповідача від 20.12.2019 та 02.03.2020 у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії за змістом та формою не можуть вважатися "відмовою" у розумінні частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з моменту призначення пенсії, а саме з 19.06.2019 року, суд зауважує, що відповідно до наданих сторонами доказів та наявних матеріалів справи судом встановлено, що в спірних правовідносинах, які виникли між сторонами, питання щодо виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" не було предметом розгляду. Так, в жодній з поданих позивачем до відповідача заяв ОСОБА_1 не ставилось питання про виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", відповідно, воно і не вирішувалось відповідачем.

Частиною 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу положень ст. 5 КАС України захисту в судовому порядку підлягають саме порушені права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду.

В той же час, в рамках даного спору судом не встановлено порушення відповідачем прав позивача щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", відтак заявлені позовні вимоги є передчасними, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Перевіривши юридичну та фактичну обгрунтованість доводів сторін, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, суд вважає, що заявлений адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а належним способом захисту порушеного права позивача буде визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_1 про призначення (перерахунок) пенсії від 13.12.2019 № 14006, в якій він просив здійснити перерахунок пенсії ( допризначити ) у зв"язку з наданими додатковими документами, та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 про призначення (перерахунок) пенсії від 13.12.2019 № 14006, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд керується положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України і присуджує на користь позивача документально підтверджені понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_1 про призначення (перерахунок) пенсії від 13.12.2019 № 14006, в якій він просив здійснити перерахунок пенсії ( допризначити ) у зв"язку з наданими додатковими документами.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення по заяві ОСОБА_1 про призначення (перерахунок) пенсії від 13.12.2019 № 14006, з урахуванням висновків суду, викладених в даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна