Справа № 120/4550/20-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зупинення провадження по справі

м. Вінниця

11 листопада 2020 р. Справа № 120/4550/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши письмово в місті Вінниці питання про зупинення провадження у справі за позовом:

ОСОБА_1

до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач має право на пільги, а саме на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-XII.

Позивач вважає, що протягом 2015-2020 років виплати до 05 травня разової грошової допомоги, як учаснику бойових дій здійснено у зменшеному розмірі, ніж це передбачено Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Обґрунтовуючи неправомірність недоплати соціальної допомоги позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Вважаючи, що відповідачем протиправно недоплачено щорічну грошову допомогу до 05 травня за період з 2015 по 2020 роки, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд вважає за необхідне із власної ініціативи, зупинити провадження у справі з наступних підстав.

Згідно інформації розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України, Верховним Судом, ухвалою від 17.06.2020 відкрито провадження у зразковій справі №440/2722/20 за позовом фізичної особи до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно вищевказаної ухвали Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №440/2722/20, ознаками типової справи, в якій може бути ухвалено рішення цієї зразкової справи, є такі:

1) позивачами є особи з інвалідністю внаслідок війни та мають право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік;

2) позовні вимоги заявлені до органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області);

3) спірні відносини стосуються визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році та урегульовані одними й тими самими нормами права, а саме: статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18);

4) позивачами у даних справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо нарахування та виплати у 2020 році разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити разову щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Суд зазначає, що частина позовних вимог позивача, а саме визнання протиправними дії відповідача щодо недоплати щорічної грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік та зобов`язання доплатити таку грошову допомогу відповідають ознакам вищевказаної типової справи, що прийнята до розгляду Верховним Судом як зразкова адміністративна справа, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними й тими ж нормами права, та має подібний предмет.

Приписами п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Частиною 1 статті 291 КАС України передбачено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Із аналізу норм ст. ст. 236 та 291 КАС України, встановлено, що зупинення провадження у разі розгляду типової справи є правом суду.

Європейський суд з прав людини у п. 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04), зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Тому, визначаючись щодо підстав для зупинення провадження у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Інструментом формування єдиної судової практики є інститут типової справи. В силу ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення по типовій справі, яке відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відтак, з метою забезпечення ефективності та передбачуваності судової практики у спірних правовідносинах, беручи до уваги те, що ця справа має ознаки типової адміністративної справи, що розглядається Верховним Судом як зразкова справа, і правові висновки у такій справі є обов`язковими для врахування судом, провадження у цій справі доцільно зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Крім того, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у цій справі суд звертає увагу на те, що позивачем, окрім вимоги щодо протиправності дій відповідача у відмові в перерахунку та здійснені виплати грошової одноразової допомоги за 2020 рік, заявлено і про протиправність дій за 2015 - 2019 роки.

Проте, з урахуванням змісту позовних вимог, які заявлені в одному провадженні і є взаємопов`язаними між особою, що виключає можливість їх роз`єднання в самостійні провадження та суперечитиме ст. 172 КАС України, тому суд дійшов висновку про зупинення провадження у адміністративній справі повністю.

Керуючись ч. 2 ст. 236 та статтями 248, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Зобов`язати сторони повідомити суд про усунення обставин, що слугували зупиненню провадження у справі.

Копії ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Крапівницька Н. Л.