Справа № 280/4414/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 листопада 2020 року о 14 год. 25 хв. Справа № 280/4414/19
Запорізький окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Новікової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Півоварової В.П.
представників позивача -Кушніра В.М.
представників відповідача - Москаленка Д.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з додатковою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр «Україна» про стягнення витрат на правничу допомогу понесених у адміністративній справі
за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області
до Товариства з додатковою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр «Україна»
про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.10.2020 по справі №280/4414/19 відмовлено у задоволенні позовних вимог Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області.

28 жовтня 2020 року від представника Товариства з додатковою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр «Україна» до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить ухвалити додаткове рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області витрат на правову допомогу у сумі 20000,00 грн., а також витрат на проведення судової пожежно-технічної експертизи у сумі 29100,00 грн.

05.11.2020 від ГУ ДСНС у Запорізькій області проти задоволення заяви заперечив, в обґрунтування заяви зазначено, що відповідачем до закінчення судових дебатів у справі не подано до суду заяву про намір відшкодування витрат на правничу допомогу. Крім вказаного, у приписці Відповідача не вказано про витрати із залучення якого експерта, і витрати на проведення якої експертизи він пише. Також відповідач у своїй приписці вказує про витрати на професійну і правничу допомогу у зв`язку із залученням АБ «Андрій Яценко». А у Заяві про ухвалення додаткового рішення відповідач вказує про інші витрати і надає документи про витрати на правову допомогу Адвокатського об`єднання «Діалог». Тому вважаємо, що також із цих підстав, такі витрати не можуть бути включені до стягнення із Позивача, тому що про такі витрати Відповідач не повідомляв до закінчення судових дебатів у справі, як того вимагає ч.7 ст.139 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ч.3 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Суд відхиляє посилання представника позивача про те, що відповідачем до судових дебатів не було подано до суду заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки відповідна заява міститься в матеріалах справи (а.с.138, т.2).

При цьому, в зазначеній заяві представником відповідача вказано про те, що детальний опис робіт (наданих послуг) та конкретизований розрахунок судових витрат буде наданий в порядку і строки, згідно ст.ст.132-143 КАС України.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем було виконано обов`язок щодо повідомлення до судових дебатів про намір стягнення витрат пов`язаних з розглядом адміністративної справи.

Стосовно доводів про те, що заява про намір стягнення судових витрат подана адвокатом Яценком А.О. (АБ «Андрій Яценко»), а до відшкодування заявлені витрати адвокатського об`єднання «Діалог», суд зазначає таке.

Під час розгляду адміністративної справи по суті інтереси ТДВ «ТВЦ «Україна» представляло 2 представника відповідача, а саме адвокат Яценко А.О., який входить до складу адвокатського бюро «Андрій Яценко», та адвокат Москаленко Д.Ф., який входить до складу адвокатського об`єднання «Діалог».

Суд зазначає, що для вирішення питання про повноваження представництва інтересів ТДВ «ТВЦ «Україна», як адвокат Яценко А.О. так і адвокат Москаленко Д.Ф. є представниками відповідача, які мають однакові права щодо представництва інтересів ТДВ «ТВЦ «Україна».

За таких обставин, не має жодного значенням ким з представників надано заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу, а ким заяву про стягнення витрат, оскільки такі заяви подані представником відповідача. При цьому, суд звертає увагу на те, що витрати стягуються не на користь когось з представників, а на користь особи, що була стороною по справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява про стягнення судових витрат подана з дотриманням встановленого порядку, у зв`язку з чим підлягає розгляду та вирішенню по суті.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Згідно ч.1 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, з наданих до заяви про стягнення витрат на правничу допомогу документів встановлено, що позивач просить стягнути грошові кошти у загальному розмірі 49100,00 грн., а саме: 29100,00 грн. - витрати на проведення пожежно-технічної експертизи; 20000,00 грн. - витрати на правову допомогу.

При цьому, витрати на правничу допомогу складають з: участі у семи судових засіданнях - 14000,00 грн., складання відзиву - 3000,00 грн., збирання доказів - 3000,00 грн.

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

В даному випадку, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, суд дійшов висновку, що судові витрати, які просить відшкодувати відповідач є надмірними та підлягають зменшенню.

Так, зокрема встановлено, що під час укладання Договору №051 між ТДВ «ТВЦ «Україна» та Приватною установою «Науково-дослідний інститут експертиз в галузі пожежної безпеки» на надання послуг з організації та проведення експертного пожежно-технічного дослідження, сторонами було обумовлено вартість робіт на суму 19100,00 грн.

01.06.2020 між ТДВ «ТВЦ «Україна» та Приватною установою «Науково-дослідний інститут експертиз в галузі пожежної безпеки» укладено Додаткову угоду №1 до Договору №051 від 22.5.2020, якою збільшено вартість надання послуг на 10000,00 грн., тобто до 29100,00 грн.

При цьому, судом під час дослідження зазначених документів не встановлено, а заявником не наведено, будь-яких об`єктивних обставин, які б обумовлювали збільшення первинно визначеної вартості надання послуг з проведення експертного пожежно-технічного дослідження.

За таких обставин, суд вважає, що витрати у сумі 10000,00 грн. на проведення експертизи є надмірними та такими, що відшкодуванню не підлягають.

Щодо витрат на правничу допомогу на суму 20000,00 грн., то суд також вважає витрати на зазначену суму надмірними.

Так, по-перше, суд відмовляє у відшкодуванні витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. за збирання доказів, оскільки зазначений пункт витрат не містить належного обґрунтування, які саме докази збиралися, необхідність в отриманні таких доказів, тощо.

Також, обов`язок подання доказів є складовою частиною підготовки відзиву на позовну заяву, відповідно до п.1 ч.4 ст.162 КАС України.

Крім того, суд вважає, що сума у 3000,00 грн. за складання відзиву на позовну заяву також є неспівмірною за об`ємом наданих послуг по складанню такого відзиву, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 1000,00 грн.

Неспівмірними суд вважає і витрати у 14000,00 грн. за участь представників відповідача у судових засідання.

З урахуванням наданих доказів, суд за результатами розгляду заяви про стягнення судових витрат, дійшов висновку, що співмірними з обсягом наданої правової допомоги є витрати на загальну суму 10000,00 грн., а тому саме зазначена сума підлягає стягненню на користь відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з додатковою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр «Україна» про стягнення витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Торговельно-виробничий центр «Україна» (69035, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 147, ) витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) та витрати на проведення судової пожежно-технічної експертизи в розмірі 19100 грн. (дев`ятнадцять тисяч сто гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області (69002, Запорізька область, м.Запоріжжя, вул.Фортечна, 65, ).

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова