Справа № 520/10690/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 листопада 2020 року № 520/10690/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект" (вул. Шевченка, буд. 146, офіс 39,м. Харків,61013, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 28.04.2020 р. про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 13218488,00 грн.

Відповідач надав до суду відзив згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Енергоінвестпроект» з питань контролю за дотриманням вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р., за наслідками якої складений акт перевірки від 05.06.2018р. №2268/2040-14-02-08/34633789.

За результатом проведення перевірки встановлені порушення Податкового кодексу України, та за результатом встановлених порушень Головним управлінням ДФС у Харківській області були винесені податкові повідомлення: №2 від 03.07.2018р., №2 від 03.07.2018р., №2 від 03.07.2018р.

На зазначені податкові повідомлення - рішення до ДФС України була направлена скарга, за результатом розгляду якої було прийняте рішення від 31.08.2018р. №28328/6/99-99-11-01-01-25, скарга задоволена частково, скасовані податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 03.07.2018 №2, №2,№2 в частині збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток та ПДВ по взаємовідносинах з TOB «НВО Промтехенерго», в частині збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «НАУКОВО-ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР «Енерготехінвест» і у відповідній частині штрафні санкції, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення - рішення залишені без змін.

Головним управлінням ДФС у Харківській області з урахуванням рішення ДФС України від 31.08.2018р. №928328/6/99-99-11-01-01-25 було прийнято нове податкове повідомлення - рішення №2 від 14.09.2018р. про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 15132794,0 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було оскаржено в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 1914306, грн. до Харківського окружного адміністративного суду.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019р. по справі №520/8892/18 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області від 14.09.2018р. №2 в частині 1914306,0 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020р. апеляційна скарга Головного управління ДПС в Харківській області залишена без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019р. залишено без змін.

Головним управлінням ДПС у Харківській області з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2020р. по справі №520/8892/18 було прийняте нове податкове повідомлення - рішення №2 від 28.04.2020р. про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком па прибуток у розмірі 13218488,0 грн., яке оскаржується в даній справі.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Згідно п.138.2 ст. 138 ПК України - витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

У разі якщо платник податку здійснює виробництво товарів, виконання робіт, надання послуг з довготривалим (більше одного року) технологічним циклом виробництва за умови, що договорами, укладеними на виробництво таких товарів, виконання робіт, надання послуг, не передбачено поетапної їх здачі, до витрат звітного податкового періоду включаються витрати, пов`язані з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг у цьому періоді.

Згідно п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України - не включаються до складу витрат, витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 22.03.2007р. між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ) та ТОВ «Енергоінвестпроект» (постачальник) був укладений договір №3953/02, відповідно до умов якого ДПЕ зобов`язується продавати, а постачальник зобов`язується купувати електричну енергію відповідно до умов цього договору. З урахуванням додаткової угоди №10493/04 від 04.06.2014р. термін дії договору продовжений до 31.12.2014р. (а.с.118, 145)

Відповідно до п.4 додаткової угоди №7021/02 від 31.05.2011р. до договору додані пункти 3.25 та 3.26. Відповідно до п.3.25 ДПЕ надсилає постачальнику поштою до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі - продажу електроенергії, підписаний зі свого боку у двох примірниках (додаток 9). Відповідно до п.3.26 постачальник до кінця місяця, наступного за розрахунковим, підписує акт купівлі - продажу електроенергії у двох примірниках, завіряє печаткою, зазначає посаду особи, що підписала акт купівлі - продажу електроенергії, та надає до ДПЕ один його примірник. (а.с.146)

Між ДП «Енергоринок» та постачальником електроенергії ТОВ «Енергоінвестпроект» за листопад 2014р. був підписаний акт купівлі - продажу електроенергії від 30.11.2014р. на суму 15612692,68 грн. в т.ч. ПДВ 2602115,45 грн., в акті зазначений обсяг придбаної електроенергії 15789,47 тис.кВт.г. (а.с.148) ДП «Енергоринок» на адресу ТОВ «Енергоінвестпроект» була виписана податкова накладна від 30.11.2014р. №251 на суму 15096696,37 грн. вт.ч. ПДВ 2516116,06 грн., яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. (а.с.149). Оплата підтверджується банківськими виписками на суму 14970000,0 грн. (з урахуванням переплати на початок листопада 2014 року у розмірі 515996,3 грн. та заборгованості на кінець листопада 2014 року у розмірі 126696,38 грн.): від 04.11.2014р. на суму 2400000,0 грн., від 06.11.2014р. на суму 390000,0 грн., від 07.11.2014р. на суму 870000,0 грн., від 10.11.2014р. на суму 810000,0 грн., від 11.11.2014р. на суму 1700000,0 грн., від 13.11.2014р. на суму 530000,0 гри., від 14.11.2014р. на суму 1980000,0 грн., від 18.11.2014р. на суму 600000,0 грн., від 20.11.2014р. на суму 600000,0 грн., від 21.11.2014р. на суму 870000,0 грн., від 24.11.2014р. на суму 650000,0 грн., від 25.11.2014р. на суму 750000,0 грн., від 26.11.2014р. на суму 800000,0 грн., від 27.11.2014р. на суму 800000,0 грн. та від 28.11.2014р. на суму 1220000,0 грн. (а.с.150-164)

17.02.2014р. між Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» (компанія) та ТОВ «Енергоінвестпроект» (ПНТ) був укладений договір №01954-00 на передачу електричної енергії, відповідно до умов якого компанія зобов`язується передавати електричну енергію, куповану ПАТ на оптовому ринку електричної енергії України або власного виробітку, місцевими (локальними) електромережами до споживачів ПАТ та надавати інформаційні послуги відповідно до умов цього договору, а ПАТ зобов`язується здійснювати оплату отриманих послуг відповідно до умов цього договору. Відповідно до п.2.6 договору за підсумками розрахункового періоду складаються та підписуються кожною стороною акт виконаних робіт з передачі електричної енергії та акт виконаних робіт з додаткових (інформаційних) послуг. (а.с.169)

Між ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «Енергоінвестпроект» за грудень 2014р. був підписаний акт виконаних робіт з передачі електричної енергії на суму 34927,52 грн. в т.ч. ПДВ 5821,25 грн., в акті зазначений обсяг переданої електроенергії, клас напруги та тарифи. (а.с.174) ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на адресу ТОВ «Енергоінвестпроект» була виписана податкова накладна від 16.12.2014р. №73 на суму 40000,0 грн. в т.ч. ГІДВ 33333,33 грн. (а.с.175). Оплата підтверджується банківською випискою від 16.12.2014р на суму 40000,0 грн. (а.с.176)

17.04.2007р. між ВАТ «Полтаваобленерго» (компанія) та ТОВ «Енергоінвестпроект» був укладений договір №982 на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, відповідно до умов якого компанія зобов`язується передавати електричну енергію куповану на оптовому ринку електричної енергії України або власного виробітку, місцевими (локальними) електромережами до споживачів ПНТ та надавати інформаційні послуги відповідно до умов цього договору, а ПНТ зобов`язується здійснювати оплату отриманих послуг відповідно до умов цього договору. Відповідно до п.2.6 договору за підсумками розрахункового періоду складаються та підписуються кожною стороною акт виконаних робіт з передачі електричної енергії та акт виконаних робіт з додаткових (інформаційних) послуг. (а.с.177-187)

Між ПАТ «Полтаваобленерго» та ТОВ «Енергоінвестпроект» за листопад 2014р. був підписаний акт виконаних робіт з передачі (транзиту) електричної енергії на суму 214448,30 грн. в т.ч. ПДВ 35741,39 грн., в акті зазначений обсяг переданої електроенергії, клас напруги та тарифи. (а.с.183) ПАТ «Полтаваобленерго» на адресу ТОВ «Енергоінвестпроект» була виписана податкова накладна від 28.11.2014р. №243 на суму 257000,0 грн. в т.ч. ПДВ 42833,33 грн. (а.с.184) Оплата підтверджується банківською випискою від 28.11.2014р. на суму 257000,0 грн. (а.с.185)

На підтвердження реальності укладених угод позивачем було надано копії вищезазначених первинних документів, які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувались у повному обсязі. Таким чином, у позивача наявні необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку.

Судом також встановлено, що ДПІ Дзержинського району м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області був направлений на адресу ТОВ «Енергоінвестпроект» запит від 03.09.2015, на який позивачем була направлена відповідь. Згідно відповіді товариства від 22.09.2015, останній повідомив податковий орган щодо відображення доходів та витрат, що враховуються при визначенні об`єкту оподаткування в декларації з податку на прибуток за період з 01.07.2012 по 31.12.2014 у розрізі бухгалтерських проводок по елементам доходів та витрат. Товариством зазначено, що до складу податкової декларації з податку на прибуток по рядку 05.1 «собівартість придбаних та реалізованих товарів (робіт, послуг)» за 2014 рік не включено 13218488,00 грн. у зв`язку з несвоєчасним надходженням оригіналів документів від ДП «Енергоринок». Зазначено, що ці витрати планувалось врахувати у податковій декларації з податку на прибуток за 2015 рік. (а.с.186)

Як слідує з матеріалів справи, 25.12.2015р. ТОВ «Енергоінвестпроєкт» була подана уточнююча декларація з податку на прибуток за 2014 рік, в якій в рядку 07 об`єкт оподаткування від усіх видів діяльності відображено «-13218488» за рахунок збільшення витрат по р.05.1 «собівартість придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг). Відповідно до квитанції №2 документ доставлено до районного рівня ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області.(а.с.189-197)

24.02.2017р. ТОВ «Енергоінвестпроєкт» була подана уточнююча декларація з податку на прибуток за 2015 рік, в якій відображено зменшення фінансового результату до оподаткування на суму 13218488,0 грн. Відповідно до квитанції №2 документ доставлено до районного рівня Київської ОДПІ міста Харкова ГУ ДФС у Харківській області. (а.с.198-204)

З цього приводу суд зазначає, що судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Положеннями пункту 49.2 статті 49 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Оскільки витрати у розмірі 13218488,0 грн. повністю підтверджуються наявними в матеріалах справи первинними документами, реальність здійснення господарських операцій також підтверджена в ході судового розгляду, позивачем було подано уточнюючу декларацію з податку на прибуток із зазначенням інформації про зменшення фінансового результату до оподаткування на відповідну суму 13218488,0 грн., суд вважає наявні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення №2 від 28.04.2020 р.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект" (вул. Шевченка, буд. 146, офіс 39, м. Харків, 61013, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення, - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №2 від 28.04.2020 р. про зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 13218488,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоінвестпроект" (вул. Шевченка, буд. 146, офіс 39,м. Харків,61013, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.