Справа № 160/11637/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11637/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 р. (суддя Конєва С.О.) в адміністративній справі № 160/11637/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Южкокс" до Державної податкової служби України, про визнання протиправною та скасування індивідуальної податкової консультації, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «ЮЖКОКС» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію ДФС України №4091/6/99-99-12-01-01-15/ІПК від 28.08.2019; зобов`язати ДФС України, з урахуванням висновків суду по цій справі, надати позивачеві нову індивідуальну податкову консультацію на звернення №881 від 12.08.2019.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною та скасував індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України №4091/6/99-99-12-01-01-15/ІПК від 28.08.2019. У задоволенні позову про зобов`язання ДФС України, з урахуванням висновків суду по цій справі, надати позивачеві нову індивідуальну податкову консультацію на звернення №881 від 12.08.2019 відмовив.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Державною податковою службою України, яка є правонаступником Державної фіскальної служби України. Скаржник вказує, що в ході проведеного аналізу звернення позивача контролюючий орган дійшов висновку, що діючим податковим законодавством чітко визначено, що бензол (код згідно УКТ ЗЕД 2707 10 90 00), який виробляється ПрАТ «ЮЖКОКС», відноситься до групи підакцизного товару пальне, тому підлягає ліцензуванню.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини:

Приватне акціонерне товариство «ЮЖКОКС» зареєстроване 25.12.1999 як юридична особа за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Вячеслава Чорновола, будинок 1, перебуває на обліку в Офісі великих платників податків ДФС, згідно видів діяльності за КВЕД, зокрема, здійснює виробництво коксу та коксопродуктів, виробництво інших основних неорганічних та органічних хімічних речовин, виробництво вибухових речовин та інше, що підтверджується змістом копій наявних в матеріалах справи Статуту позивача, Виписки з ЄДРПОУ від 03.07.2019, відомостей з ЄДРПОУ Головного управління статистики у Дніпропетровській області та Витягом з ЄДРПОУ станом на 09.07.2019 (а.с.64-86). Згідно Ліцензії Міністерства екології та природних ресурсів України №200 від 27.05.2016 позивач здійснює виробництво особливо небезпечних хімічних речовин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України (безстроково) (а.с.59-60). Зокрема, позивач здійснює виробництво Бензолу сирого кам`яновугільного згідно ТУ У 24.1-3-2003 (а.с.52-58). 12.08.2019 листом за №881 позивач, з метою отримання індивідуальної податкової консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства (зокрема, Закону №481 зі змінами та доповненнями, який набрав чинності з 01.07.2019 в частині ліцензування операцій з пальним підприємствами, які здійснюють виробництво бензолу із коксового газу, який згідно п.п.215.3.4 ПК України включений до переліку пального, однак за своїми хімічними властивостями не може використовуватися як пальне), звернувся до ДФС України у якому, з урахуванням того, що позивач не здійснює діяльності з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, а згідно безстрокової ліцензії здійснює виробництво бензолу сирого кам`яновугільного БС ( за кодом 2707 10 90 00 згідно УКТЗЕД) відповідно до ТУ У 24.1-3-2003 для виробництва якого використовуються прямий коксовий газ, одержаний при коксуванні вугільної шихти (шихта по чинній нормативній документації); масло кам`яновугільне поглинальне по ТУ У 322-00-190443-117, позивач зазначив, що не має ні обладнання з переробки нафти, природного газу, газового конденсату та їх суміші і не закуповує їх як сировину для відповідної переробки, а тому з метою практичного застосування вимог Закону №481 просив роз`яснити, чи правильно позивач розуміє, що йому не потрібно отримувати ліцензію на виробництво пального, вимоги щодо якої передбачені Законом №481, оскільки підприємство не веде діяльності з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші з метою вилучення цільових компонентів (сировини), а здійснює виробництво бензолу сирого кам`яновугільного на підставі безстрокової ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин та відповідно до Технічних умов «Бензол сирий кам`яновугільний» ТУ У 24.1-3-2003, що підтверджується копією відповідного наведеного звернення (а.с.11-12). У відповідь на зазначене звернення позивача, ДФС України 28.08.2019 за №4091/6/99-99-12-01-01-15/ІПК була надана індивідуальна податкова консультація зі змісту якої видно, що оскільки в процесі переробки кам`яновугільної смоли і коксового газу, що виділяються під час коксування вугілля, в результаті якої отримується пальне (бензол код УКТЗЕД 2707 10 90 00) згідно п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215 ПК України така господарська діяльність підпадає під норми Закону №481, а отже, Товариству необхідно отримати ліцензію на право виробництва пального (а.с.13).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірної індивідуальної податкової консультації.

Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, які регулюються Податковим кодексом України.

Підпунктом 14.1.1721 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що індивідуальна податкова консультація роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій. У відповідності до вимог п.52.1 ст.52 ПК України за зверненням платника податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальну податкову консультацію з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом. Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію п.52.2 ст.52 ПК України. Відповідно до п.52.3 ст.52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація надана у письмовій формі обов`язково повинна містити назву податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Здійснивши аналіз наведених приписів Податкового кодексу України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що метою індивідуальної податкової консультації є роз`яснення конкретному платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту правової норми з питань оподаткування, з метою забезпечення однакового застосування норм в усіх випадках, на які вона розрахована. Податкова консультація є допомогою контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону. Саме тому, податкова консультація має містити інформацію у вигляді певних рекомендацій, роз`яснень і тлумачень змісту закону, термінології тощо.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України за наданням допомоги у практичному використанні окремих норм податкового законодавства, яке набрало чинності з 01.07.2019 в частині ліцензування операцій з пальним підприємствами, які здійснюють виробництво бензолу із коксового газу, який згідно п.п.215.3.4 ПК України включений до переліку палива, однак за своїми хімічними властивостями не може використовуватись як паливо (а.с.11,12). При цьому, позивач у запиті на отримання індивідуальної податкової консультації навів метод отримання бензолу коксування кам`яного вугілля, при якому не застосовується ані нафта, ані газовий конденсат, ані природний газ чи їх суміші. Позивач звернув увагу контролюючого органу на те, що Законом № 481 встановлено обов`язок отримання суб`єктом господарювання ліцензії на право виробництва пального в тому випадку, коли воно виробляється в результаті переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші. Також, позивач повідомив контролюючий орган про те, що виробництво бензолу сирого кам`яновугільного марки БС здійснюється ним на підставі безстрокової ліцензії на виробництво особливо небезпечних хімічних речовин. Всі ці обставини, на думку суду першої інстанції, не були враховані відповідачем при наданні спірної податкової консультації, яка не може вважатись правомірною.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки єдиним доводом відповідача про необхідність отримання ліцензії код УКТЗЕД 2707 10 90 00. Відповідачем проігноровані усі обставини, про які позивач зазначав у запиті, у тому числі, наявність у нього іншої ліцензії на право виробництва. Неврахування повідомлених позивачем обставин своєї діяльності позбавляє спірну податкову консультацію статусу індивідуальної.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державною податковою службою України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 р. в адміністративній справі № 160/11637/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 жовтня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук