Справа № 333/3486/20
Суддя: Наумова І. Й.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3486/20
Провадження № 2-а/333/147/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Наумової І.Й.,

за участю секретаря судового засідання: Кунець В.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ в особі старшого лейтенанта поліції Левченко Олександра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в м.Київ в особі старшого лейтенанта поліції Левченко Олександра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 червня 2020 року о 14.35 год. ст. лейтенантом поліції УПП у м. Київ Левченко Олександром Івановичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ДП 18 № 280181. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.140 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він порушив правила, норми та стандарти, які вказані в оскаржуваній Постанові та зобов`язано його сплатити штраф у розмірі 1020,00 грн.

Вважає, що зазначена постанова є протиправною, винесена з грубими порушеннями та підлягає скасуванню.

В Постанові, що оскаржується, вказано що він є відповідальною особою за експлуатаційний стан щодо ліквідації вибоїн за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2 Т, не вжив своєчасно заходів щодо ліквідації вибоїн, не замінив дорожні знаки, які втратили свої властивості та вчасно не наніс дорожню розмітку.

Позивач зазначає, що такі припущення відповідача є помилковими, крім того непідтверджуються жодним допустимим доказом та спростовуютьсянаступним:

За адресою, яка вказана в Постанові, що оскаржується, розміщено гіпермаркет NOVUS. Після того, як відносно нього відповідачем було складено постанову, що оскаржується, з метою доведення своєї невинуватості в суді, він звернувся до власника об`єкту (ТОВ Оптова Мережа 2011), що розміщений за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2Т з проханням підтвердити письмово, що він не являється відповідальною особою за ліквідацію вибоїн, заміну дорожніх знаків та за дорожню розмітку. На що ним 02.07.2020 року отримано відповідь про те, що він ОСОБА_1 не являється відповідальною особою.

Просить суд скасувати постанову серія ДП 18 № 280181 по справі про адміністративне правопорушення від 03 червня 2020 року.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.07.2020 року відкрито провадження по даній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, не з`явився, заяв , клопотань до суду не надав. Відповідно до ухвали суду про відкриття провадження від 13.07.2020 року відповідач у встановлений судом строк не надав відзив на позовну заяву і всі докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.06.2020 року посадовою особою відповідача стосовно позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 № 280181, якою за порушення частини першої статті 140 Кодексу України про адміністративне правопорушення на останнього накладено штраф у розмірі 1020,00 грн.

Згідно вказаної постанови, 03.06.2020 року о 14 годині 00 хвилин в м. Київ, пр. Романа Шухевича 2Т, гр. ОСОБА_1 , будучи особою, відповідальною за експлуатаційний стан, не вжив своєчасно заходів щодо ліквідації вибоїн довжиною 1,8 м, шириною 15 см, глибиною 8 см, не відновив зливоприймальну решітку, не замінив дорожні знаки, які втратили свої світлоповертальні властивості, мають пошкодження, не наніс та вчасно не поновив дорожню розмітку, чим порушив правила, норми та стандарти п.3.1.1 ДСТУ 3587-97 ДСТУ4100-2014 р. ДСТУ 2587-97, ст.12 ЗУ «Про дорожній рух», п.1.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП (а.с.8).

Відповідно до листа ТОВ «Оптова Мережа 2011» від 03.07.2020 року, ТОВ «Оптова Мережа 2011» інформує про те, що являється власником об`єкту, який розташований за адресою: м. Київ, пр. Романа Шухевича 2Т (а.с.14).

Вважаючи протиправною постанову накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду.

Згідно частини першої статті 140 КУпАП, порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97, покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів.

Статтею 12 Закону України «Про дорожній рух» визначено участь підприємств, установ, організацій у забезпеченні безпеки дорожнього руху, обов`язки посадових осіб у цій сфері.

На підставі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яких доказів порушення позивачем п. 1.5 ПДР України, відповідачем не надано.

Посилання працівником поліції в постанові на порушення стандартів ДСТУ4100-2014 р. та ДСТУ 2587-97 та ст.12 ЗУ «Про дорожній рух» не конкретизовано, не зазначено, який саме пункт зазначених стандартів порушено позивачем та в чому полягає порушення ст.12 зазначеного Закону України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п. п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, не підтверджено належними доказами.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про автомобільні дороги», автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності.

Статтею 24 того ж Закону встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1ст.140 КУпАП, може бути лише посадова особа, до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів.

Згідно положень ст.16,17,21 Закону України «Про автомобільні дороги», вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідають за стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.20 Закону України «Про автомобільні дороги», органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право здійснювати капітальний та поточний ремонт вулиць і доріг населених пунктів та інших доріг, які є складовими автомобільних доріг державного значення, за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

Згідно зі статтею 21 Закону України «Про автомобільні дороги», органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; 3) розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об`єкту дорожнього сервісу та рекламо носіїв; 4) відшкодування збитків користувачам вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, що виникли через їх незадовільний стан, у порядку, визначеному законом.

Згідно ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок доведення вини особи у вчиненні правопорушення, інших обставин події правопорушення, що мали місце, покладено на суб`єкта владних повноважень.

Як передбачено ч 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суду не надано доказів того, що позивач є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.140 КУпАП.

За таких обставин оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України, Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

З аналізу вищезазначених правових норм на ОСОБА_1 поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, не доведена допустимими і належними доказами.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Київ в особі старшого лейтенанта поліції Левченко Олександра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП 18 № 280181 від 03.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, винесену інспектором ВОДР УПП в м. Києві ДПП МВС України старшого лейтенанта поліції Левченко О.І..

Рішення може бути оскаржено до Третього адміністративного апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й. Наумова