Справа № 160/7953/20
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року Справа № 160/7953/20
14.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельні відходи» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДПС у дніпропетровській області №000723504 від 19.11.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 596556,40 грн., з яких 477245,12 грн. за основним платежем та 119311,28 грн. штрафні (фінансові) санкції.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що розмір та умови внесення орендної плати встановлено у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки та додаткова угода до договору оренди землі. Так, між позивачем та Дніпропетровської міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки від 16.12.2009 року (запис у книзі записів державної реєстрації договору оренди землі вчинено 20.07.2010 року). На виконання положень зазначеного договорів позивач здійснював сплату орендної плати за землю. Позивач зазначає, що у ГУ ДПС у Дніпропетровській області відсутні правові підстави проводити розрахунок орендної плати за землю на підставі нової нормативної грошової оцінки тому, просить податкове повідомлення - рішення скасувати.
18.08.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступні обставини справи.
Цільове використання земельної ділянки за цим договором (УКІДВЗ): 1.10.5 (підприємства іншої промисловості).
На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, інші об`єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього договору становить 2 423 919 грн 12 коп. Договір укладено на десять років.
Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях) у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі».
Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України.
Земельна ділянка передається в оренду: для проектування та будівництва підприємства з переробки будівель них відходів.
Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.
03.06.2010 року між позивачем та Дніпропетровською міською радою укладено додатковий договір до договору оренди землі.
Зі змісту додаткового договору встановлено наступне:
1. Пункт 1.3 Розділу 1. «Предмет договору»: Підставою для надання земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 07.10.2009 року №166/50 та 28.04.2010 №652/56.
2.Пункт 2.3 Розділу 2 «Об`єкт оренди»: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладення цього додаткового договору становить 2 566 888 грн 09 коп.
3. Підстава для укладання цього додаткового договору є рішення міської ради від 28.04.2010 №652/56.
5. Цей додатковий договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації цього договору.
Актом від 30.09.2019 року №1759/04-36-05/34365747 встановлено такі порушення:
На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №000723504 від 19.11.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 596 556,40 грн., з яких 477245,12 грн. за основним платежем та 119311,28 грн. штрафні (фінансові) санкції.
Відтак, не погоджуючись із оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням, позивач і звернувся із даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.
Відповідно до пункту 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Згідно п.288.5 ст.288 розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
1) не може бути меншою за розмір земельного податку:
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки;
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, - у розмірі не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області;
2) не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.
3) може перевищувати граничний розмір орендної плати, встановлений у підпункті 288.5.2, у разі визначення орендаря на конкурентних засадах.
4) для пасовищ у населених пунктах, яким надано статус гірських, не може перевищувати розміру земельного податку.
5) для баз олімпійської, паралімпійської та дефлімпійської підготовки, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України, не може перевищувати 0,1 відсотка нормативної грошової оцінки.
Суд звертає увагу, що Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.
Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюються статтями 285-287 цього кодексу.
Частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.
Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 14 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.
Статтею 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Окрім того, статтею 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Таким чином суд звертає увагу що, законодавством України чітко визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, Податковий кодекс України регулює лише строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, податковий період, порядок обчислення орендної плати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно.
Частиною 1 статті 23 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.
Статтею 654 Цивільного кодексу України (який є загальним нормативно-правовим актом, що регулює зобов`язальні правовідносини) визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Судом встановлено, що в пункті 12 Договору сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у січні у разі: зміни умов господарювання, передбаченим договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, змін коефіцієнтів індексації, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законодавством. Пунктом 34 Договору визначено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.
Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що 03.06.2010 року між позивачем та Дніпропетровською міською радою, укладена додаткова угода до договору оренди землі, якою внесено зміни до 1.3 Розділу 1 та п 2.3 Розділу та встановлено нормативну грошову оцінку земельної ділянки у розмірі 2 566 888,09 грн.
Договір оренди землі є цивільно-правовим, а отже, йому притаманні такі ознаки, як свобода договору, обов`язковість його виконання сторонами тощо. Суб`єкт владних повноважень, який не є учасником договору, не може здійснювати владні управлінські функції шляхом втручання у відносини сторін договору, але має право контролювати належність виконання договору та відповідність його умов чинному законодавству України, зокрема стежити, щоб такі умови не суперечили інтересам суспільства.
Відтак, суд зазначає, що податковий орган, який не є суб`єктом цивільно-правових відносин у цій справі, прийнявши оскаржуване податкове повідомлення-рішення, фактично змінив умови договору в частині визначення збільшення розміру орендної плати, шляхом зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що в свою чергу є порушенням норм матеріального права та умов договору.
Таким чином, у разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками. Зазначене не тягне автоматичну зміну умов договорів щодо розміру орендної плати, а відтак і відповідного донарахування податковим органом суми податкового зобов`язання з орендної плати за 2017 рік за оскаржуваними податковим повідомленням-рішенням.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року справа №813/3819/17.
Проте, зазначена у них нормативна грошова оцінка земельної ділянки відрізняється.
З огляду на вищевикладене, у суду наявні підстави для повного задоволення позовної заяви ТОВ «Будівельні відходи» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок її бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 8948,35 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДПС у дніпропетровській області №000723504 від 19.11.2019 року, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 596556,40 грн., з яких 477245,12 грн. за основним платежем та 119311,28 грн. штрафні (фінансові) санкції.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський