Справа № 160/11623/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
22.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНБЕЛ» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області, в якому просить:
- скасувати та визнати протиправним Припис №115/2-10/20 від 24.03.2020 р. в частині п. 14 щодо необхідності ТОВ «ІНБЕЛ» отримати висновку оцінки впливу на довкілля.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНБЕЛ» за результатами позапланової перевірки (далі - Перевірка) державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів 24.03.2020 отримано припис Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області від 24.03.2020 №115/2-10/20. Так, зокрема, п. 14 оскаржуваного припису встановлено, що позивачу необхідно отримати висновок з оцінки впливу на довкілля про провадження планової діяльності по виробництву готових кормів для тварин, які утримуються на фермах за адресою: вул. Піщанська, 1, с. Орлівщина, Новомосковський район, Дніпропетровська область. Позивач не згоден, з приписом в частині п. 14, вважає його протиправним, та таким, що підлягає скасуванню з наступних підстав. На день звернення з позовом до суду та протягом перевіряємого періоду ТОВ «ІНБЕЛ» не здійснює виробництво білкових кормових добавок, ферментів та інших білкових речовин шляхом використання хімічних та біологічних процесів. Позивач здійснює виготовлення преміксів чи кормових добавок, шляхом змішування готових елементів продукції між собою, безпосередньо корми не виготовляє. Таким чином, ТОВ «ІНБЕЛ» не повинно отримувати оцінку впливу на довкілля, оскільки не здійснює планову діяльність взагалі, не займається діяльністю, що відноситься до сфери застосування оцінку впливу на довкілля (далі ОВД). Крім того, відповідачем, ні а акті перевірки, ні в приписі не наведено підстав для отримання позивачем ОВД та не надано доказів здійснення ТОВ «ІНБЕЛ» будівництва, реконструкції,технічного переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище після введення в дію Закону, а саме 18.12.2017.
Ухвалою суду від 24.09.2020 було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
Ухвалу суду від 24.09.2020 отримано відповідачем 08.10.2020, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно з ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Як передбачено ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Клопотань про продовження строку для надання відзиву від нього не надходило, як і будь-яких інших клопотань.
08.10.20 у зв`язку з неявкою сторін розгляд справи було відкладено до 27.10.2020.
Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Позивачем надано клопотання про розгляд справи в письмову провадженні без участі представника.
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наявність клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, суд вирішив здійснювати подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
З 03.03.2020 по 17.03.2020 на підставі наказу від 04.02.2020 №16-аг Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області проведено позапланову перевірку державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНБЕЛ» (юридична адреса: вул. Піщанська, 1, с. Орлівщина, Новомосковський район, Дніпропетровська область).
За результатами вказаної перевірки Державною екологічною інспекцією у Дніпропетровській області складено Акт від 17.03.2020 №159/2-10/20, на підставі якого винесено Припис від 24.03.2020 №115/2-10/20, яким, зокрема, п. 14 встановлено: «отримати висновок з оцінки впливу на довкілля про провадження планової діяльності по виробництву готових кормів для тварин, які утримуються на фермах за адресою: вулиця Піщанська, 1, село Орлівщина, Новомосковський район, Дніпропетровська область».
Вважаючи зазначений Припис в частині п. 14 протиправним, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
Частиною 2статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові, економічні та соціальні основи організації охорони навколишнього природного середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь, визначає Закон України від «Про охорону навколишнього природного середовища» 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон №1264-XII).
Завдання контролю у галузі охорони навколишнього природного середовища полягають у забезпеченні додержання вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища всіма державними органами, підприємствами, установами та організаціями, незалежно від форм власності і підпорядкування, а також громадянами (стаття 34 Закону №1264-XII).
Відповідно до ст.35 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють державний контроль у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Державному контролю підлягають використання і охорона земель, надр, поверхневих і підземних вод, атмосферного повітря, лісів та іншої рослинності, тваринного світу, морського середовища та природних ресурсів територіальних вод, континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, природних територій та об`єктів, що підлягають особливій охороні, стан навколишнього природного середовища, а також дотримання заходів біологічної і генетичної безпеки щодо біологічних об`єктів навколишнього природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Згідно ч. 1 ст. 20-2 «Про охорону навколишнього природного середовища» до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища,зокрема, належить:
а) організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля;про використання та охорону земель;про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів;про охорону атмосферного повітря;про охорону, захист, використання та відтворення лісів;про охорону, утримання і використання зелених насаджень;про використання, охорону і відтворення рослинного світу;про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу;щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними;під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання;про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі;про природно-заповідний фонд;про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів;у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію;щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами;про поводження з відходами;щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», вплив на довкілля (далі - вплив) - будь-які наслідки планованої діяльності для довкілля, в тому числі наслідки для безпечності життєдіяльності людей та їхнього здоров`я, флори, фауни, біорізноманіття, ґрунту, повітря, води, клімату, ландшафту, природних територій та об`єктів, історичних пам`яток та інших матеріальних об`єктів чи для сукупності цих факторів, а також наслідки для об`єктів культурної спадщини чи соціально-економічних умов, які є результатом зміни цих факторів.
Згідно з п. 3 ст. 1 цього Закону, планована діяльність - планована господарська діяльність, що включає будівництво, реконструкцію, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище; планована діяльність не включає реконструкцію, технічне переоснащення, капітальний ремонт, розширення, перепрофілювання об`єктів, інші втручання в природне середовище, які не справляють значного впливу на довкілля відповідно до критеріїв, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Стаття 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим у процесі прийняття рішень про провадження планованої діяльності, визначеної частинами другою і третьою цієї статті. Така планована діяльність підлягає оцінці впливу на довкілля до прийняття рішення про провадження планованої діяльності.
Пунктом 7 ч.3 ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» передбачено, Друга категорія видів планованої діяльності та об`єктів, які можуть мати значний вплив на довкілля та підлягають оцінці впливу на довкілля, включає, зокрема, хімічну промисловість:установки для виробництва вибухових речовин;установки, в яких хімічні і біологічні процеси використовуються для виробництва білкових кормових добавок, ферментів та інших білкових речовин;зберігання хімічних продуктів (базисні і витратні склади, сховища, бази).
Тобто аналіз ст. 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» доводить, що оцінці впливу на довкілля підлягають ті чи інші види планованої діяльності та об`єкти в залежності від видів господарської діяльності.
Зі змісту наведеного вбачається, що оцінка впливу на довкілля проводиться щодо планованої діяльності, тобто діяльності, яка лише планується. Оцінка впливу на довкілля не проводиться щодо діяльності, яка вже реалізується.
Крім того,суд зазначає, що ТОВ «ІНБЕЛ» не займається харчовою промисловістю або будь-якою іншою, що віднесена до сфер планової діяльності, при здійсненні яких необхідно отримувати оцінку впливу на довкілля.
При цьому, згідно ст. 17 ЗУ "Про оцінку впливу на довкілля", дія цього Закону не поширюється на суб`єктів господарювання, які отримали рішення про провадження планованої діяльності до набрання чинності цим Законом.
Як вбачається з п. 14 оскаржуваного припису від 24.03.2020 №115/2-10/20 відповідачем не зазначено та не надано суду доказів здійснення позивачем будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідацію (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище після введення в дію Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", а саме 18.12.2017, а в обгрунтування зазначено лише норми законодавства, які порушено «ст. ст. 20-2, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природнього середовища», ст. ст. 8, 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ч. 3 ст. 3, ст. 17 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».
У зв`язку з тим, що позивачем не здійснювалося будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, розширення, перепрофілювання, ліквідація (демонтаж) об`єктів, інше втручання в природне середовище після введення в дію Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", а саме 18.12.2017, пункт № 14 припису від 24.03.2020 №115/2-10/20, суд визнає протиправним.
Таким чином, суд приходить до висновку, що припис Державної екологічної інспекції в Дніпропетровській області від 24.03.2020 № 115/2-10/20 в частині п. 14 щодо необхідності ТОВ «ІНБЕЛ» отримати висновок оцінки впливу на довкілля є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач не довів належними і достатніми доказами правомірність спірного рішення, з урахуванням чого суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 21.09.2020 №882521, оригінал якого міститься в матеріалах справи.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Скасувати та визнати протиправним Припис №115/2-10/20 від 24.03.2020 р. в частині п. 14 щодо необхідності ТОВ «ІНБЕЛ» отримати висновку оцінки впливу на довкілля.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко