Справа № 420/8877/20
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8877/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 21.08.2020 року №74 «Про відмову у призначені пенсії», зобов`язання відповідача здійснити позивачу призначення та виплату пенсії з 09 вересня 2020 року із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005».

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження у відповідності до ст. 12 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позов обґрунтований позивачем тим, що оскаржуване рішення органу пенсійного фонду є протиправним, оскільки робота позивача в період з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» підтверджується належними записами, наявними в трудовій книжці, що свідчить про необґрунтованість відмови у включенні вказаного періоду до страхового стажу.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що у зв`язку із тим, що в системі персоніфікованого обліку не має відомостей про сплату позивачем страхових внесків з 01.01.2004 року, всупереч законодавству України, правові підстави для зарахування вказаного періоду до страхового стажу для призначення пенсії відсутні.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач 17.08.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком (аркуш справи 9).

За результатом розгляду заяви позивача, 21.08.2020 року рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №74 від 21.08.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії (аркуш справи 14).

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №74 від 21.08.2020 року зазначено, що починаючи з 1 січня 2020 року право а призначення пенсії за віком мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2020 року, страхового стажу, передбаченого частиною першої цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу. З 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. Страховий стаж позивача складає 25 років 1 місяць. Страховий стаж враховано за всіма наданими документами. Право на пенсію за віком ви набудете за умови підтвердження 27 років страхового стажу, або за наявним страховим стажем після досягнення 63 років.

Позивач не погодився з правомірністю зазначеного рішення, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 11.10.1978 року вбачається, що 10.08.1998 року позивач прийнятий на посаду електрика в Керченську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» та звільнений за власним бажанням з Керченської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» з 15.01.2008 року (аркуші справи 11-13).

При цьому, з розрахунку стажу для призначення пенсії позивача вбачається, що пенсійним органом зараховано трудову діяльність позивача у Керченській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» за період з 30.01.1998 року по 31.12.2003 року, а період з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року не зарахований.

Відповідно до ч. 1 ст. 14, ч. 10, 12 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхувальниками є, роботодавці, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Статтею 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.

Відповідно до положень ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Внаслідок невиконання страхувальником обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаних підприємствах, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд вважає необхідним застосувати правові висновки Верховного суду, викладені у постанові від 20.03.2019 року по справі №688/947/17.

Верховний Суд зазначив, що відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Відтак, фактично внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

При цьому, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві. Неперерахування підприємством за позивача страхових внесків не є підставою для не включення відповідного періоду роботи до стажу, що дає право на трудову пенсію, оскільки відповідно до ст. 62 Закону №1058-ІV основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №686/3264/16-а №6 зазначено необхідність застосування саме записів у трудовій книжці, а надання довідок вимагається у разі відсутності в ній відповідних записів.

Враховуючи вищевикладені обставини, до страхового стажу позивача мають бути зараховані періоди роботи в Керченській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року та враховуючи досягнення позивачем 09.09.2020 року 60 річного віку, це дає право на призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

На підставі викладеного позивач має право на зарахування до страхового стажу періодів роботи в Керченській філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №74 від 21.08.2020 року «Про відмову у призначені пенсії» є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи протиправність оскаржуваного рішення, відповідач має бути зобов`язаний судом призначити позивачу з 09 вересня 2020 року пенсію за віком із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005».

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити позивачу пенсію з 09 вересня 2020 року із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005», вона не підлягає задоволенню, є передчасною, оскільки виплата може бути здійснена тільки після призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення, а також зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком з урахуванням до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005», а в частині виплати пенсії позивачу позов задоволенню не підлягає.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений ОСОБА_1 судовий збір підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 21.08.2020 року №74 «Про відмову у призначені пенсії», зобов`язання відповідача здійснити позивачу призначення та виплату пенсії з 09 вересня 2020 року із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005» - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.08.2020 року №74 «Про відмову у призначені пенсії».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 09 вересня 2020 року ОСОБА_1 пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 року по 15.01.2008 року в Керченській філії товариства з обмеженою відповідальністю «Клуб-2005».

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Л.І. Свида

.