Справа № 400/1728/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1728/20
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року у справі за позовом Приватного підприємства «ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2020 року Приватне підприємство «ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС» (далі - ПП «ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС») звернулося до суду першої інстанції з позовом до наведених відповідачів та просило таке:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ДПС у Миколаївській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН):

від 17 березня 2020 року №1488939/36793951; від 20 листопада 2019 року №1333669/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512452/36793951; від 02 грудня 2019 року №1342547/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512453/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512454/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512451/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512450/36793951.

- зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні: від 04 березня 2020 року №1; від 08 листопада 2019 року №1; від 02 березня 2020 року №2; від 13 листопада 2019 року №2; від 04 березня 2020 року №3; від 05 березня 2020 року №4; від 11 березня 2020 року №5; від 12 березня 2020 року №6 в ЄРПН датою їх фактичного подання;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Миколаївській області на користь позивача судові витрати.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги платник податків указував, що надав контролюючому органу всі наявні у нього документи, що підтверджують здійснення господарської операції щодо придбання та реалізації товарно-матеріальних цінностей.

На його думку, надані документи відповідали законодавчим вимогам, які пред`являються для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Між іншим, відсутність конкретизації, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, щодо переліку документів, які необхідні для проведення реєстраційних дій, ставить його як платника податків у стан правової невизначеності та позбавляє можливості виконати свій обов`язок, в обсязі, як розуміє суб`єкт владних повноважень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року позов ПП «ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС» задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував рішення ГУ ДПС у Миколаївській області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН:

від 17 березня 2020 року №1488939/36793951; від 20 листопада 2019 року №1333669/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512452/36793951; від 02 грудня 2019 року №1342547/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512453/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512454/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512451/36793951; від 03 квітня 2020 року №1512450/36793951.

Також суд зобов`язав ДПС України зареєструвати податкові накладні:

від 04 березня 2020 року №1; від 08 листопада 2019 року №1; від 02 березня 2020 року №2; від 13 листопада 2019 року №2; від 04 березня 2020 року №3; від 05 березня 2020 року №4; від 11 березня 2020 року №5; від 12 березня 2020 року №6 в ЄРПН, датою їх фактичного подання.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Поряд з наведеним, суд першої інстанції вказав, що зі змісту оскаржуваного рішення контролюючого органу неможливо встановити конкретної причини та підстави його прийняття. Спірне рішення, на думку суду першої інстанції, містить лише загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Проте, яких саме документів не вистачає, контролюючий орган не зазначив.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Вважаючи рішення суду першої інстанції необґрунтованим, ГУ ДПС у Миколаївській області в апеляційній скарзі просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги контролюючий орган зазначає, що спірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийняті виключно в межах діючого законодавства та з дотриманням усіх необхідних критеріїв.

Так, за твердженням апелянта, підставою для відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, а також ненадання складських документів, актів-приймання-передачі товарів, розрахункових документів, рахунків-фактури/інвойси.

31 серпня 2020 року ПП «ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, за яким наголошує на тому, що скаржником не наведено жодного аргументу та не надано жодного доказу на спростування обставин зазначених в адміністративному позові і лише формально цитуються загальні норми законодавства України.

Підприємство, в обґрунтування своєї позиції, у відзиві вказує на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 04 грудня 2018 року у справі №821/1173/17 .

У вказаному судовому рішенні суд касаційної інстанції відзначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів, на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію, а не на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ПП "ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС" є юридичною особою, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Кіроваго, буд. 238/11, оф. 107. Підприємство здійснює діяльність з виробництва продуктів борошномельно-круп`яної промисловості; посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; оптової торгівлі зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (основний); неспеціалізованою оптовою торгівлею; вантажним автомобільним транспортом; а також займається іншою допоміжною діяльністю у сфері транспорту з 03 червня 2010 року.

04 березня 2020року відповідно до договору №4841/2020/1970557 від 04 березня 2020року позивач придбав транспортний засіб (напівпричіп) марки KOGEL, модель SN24, 1998 року випуску, зеленого кольору, з номером кузову НОМЕР_1 , державним номером НОМЕР_2 , у ТОВ «ГРЕТА-ЮГ».

04 березня 2020 року, відповідно до договору №4841/2020/1 року, транспортний засіб (напівпричіп) був реалізований позивачем ПП «ФОРТУНА СВІТ».

За результатами проведення вказаної господарської операції позивач склав податкову накладну від 04 березня 2020 року №1 та подав її до реєстрації комісії ГУ ДПС у Миколаївській області

10 березня 2020 року позивач отримав квитанцію №1 про зупинення податкової накладної у зв`язку з тим, що, остання, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

ПП "ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС", за цією господарською операцією, направив на адресу ГУ ДПС у Миколаївській області пояснення та первинні документи:

договір купівлі-продажу №4841/2020/1970557 від 04 березня 2020 року;

акт прийому-передачі від 04 березня 2020 року;

довіреність №023 від 04 березня 2020 року;

рахунок №СФ-0000009 від 04 березня 2020 року;

видаткову накладну №РН0000001 від 04 березня 2020 року;

платіжне доручення №208 від 05 березня 2020 року;

договір купівлі-продажу №4841/2020/1971040 від 04 березня 2020 року;

акт прийому-передачі від 04 березня 2020 року;

рахунок №СФ-0000002 від 04березня 2020 року;

видаткову накладну №РН0000002 від 04 березня 2020 року;

платіжне доручення №5 від 05 березня 2020 року.

Проте, рішенням ГУ ДПС в Миколаївській області від 17 березня 2020 року №1488939/36793951 позивачу було відмовлено в реєстрації податкової накладної від 04 березня 2020 року №1 з підстав «Ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування,навантаження, розвантаження продукції, складських документів інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/ інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних».

Далі, ПП "ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС" в процесі здійснення своєї господарської діяльності придбавало товар, який в подальшому реалізовувало, згідно укладених договорів купівлі-продажу, наступним контрагентам.

Такими операціями були:

- придбання за договором купівлі-продажу №081119-К від 08 листопада 2019 року у сільгоспвиробника ТДВ «Цибулівське ХПП» кукурудзи власного виробництва, врожаю 2019 року;

- придбання за договором купівлі-продажу №131119-К від 13 листопада 2019 року кукурудзи власного виробництва врожаю 2019 року у сільгоспвиробника ФГ «ДОБРО В»; - придбання за договором купівлі-продажу №020320/1-К від 02 березня 2020 року та додатку №2 до договору від 04 березня 2020 року кукурудзи, врожаю 2019 року у постачальника ТОВ «ГРЕТА-ЮГ»;

придбання за договором купівлі-продажу №020320/1-К від 02 березня 2020року та додатку №3 до договору від 05 березня 2020 року кукурудзи, врожаю 2019 року у постачальника ТОВ «ГРЕТА-ЮГ»;

придбання за договором купівлі-продажу №020320/1-К від 02 березня 2020року та додатку №4 до договору від 11 березня 2020 року кукурудзт, врожаю 2019 року у постачальника ТОВ «ГРЕТА-ЮГ»;

придбання за договором купівлі-продажу №020320/1-К від 02 березня 2020 року та додатку №5 до договору від 12 березня 2020 року кукурудзи врожаю 2019 року у постачальника ТОВ «ГРЕТА-ЮГ».

Реалізація придбаного товару товару підтверджується матеріалами справи.

Подавши на реєстрацію податкові накладні, позивач отримав від ГУ ДПС у Миколаївській області квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних з підстав, що він відповідає вимогам пп.1.6 п.1 та п.8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Позивачем в спростування даного рішення, надавались до ГУ ДПС в Миколаївській області пояснення та первинні документи щодо господарських операцій, викладених вище, на підставі яких позивачем складались податкові накладні від 13 листопада 2019 року №2, від 04 березня 2020 року №3, від 05 березня 2020 року №4, від 11 березня 2020 року №5, від 12 березня 2020 року №6, а саме: договори купівлі-продажу, видаткові накладні, рахунки, податкові накладні, платіжні доручення, договори про надання транспортних послуг, акт здачі-прийняття робіт, ТТН, довіреності.

Проте,платником податків було отримано рішення про відмову в реєстрації податкових накладних з підстав «ненадання платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини 2статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року за погодженням з Міністерством фінансів України від 06 серпня 2019 року.

У вказаному листі ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: « 1. Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і

пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс); в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.…».

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що належної мотивації підстав та причин віднесення ПП "ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС" та вчинених з вищезазначеними контрагентами операцій з постачання товару, до ризикових платників податків відповідно до пп.1.6 п.1 листа ДФС України №1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року, прийняте рішення про відмову в реєстрації податкової накладної матеріали справи не містять, відсутня така інформація і у Квитанціях про зупинення реєстрації.

Зазначене свідчить про безпідставність та необґрунтованість зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісією про відмову в реєстрації податкової накладної.

Пунктом 21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що з 01 лютого 2020 року діє новий Порядок зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.

Так, Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема: п.8 «У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування».

Колегія суддів звертає увагу на те, що фіскальним органом у спірних рішеннях не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, а лише зазначено наступне: «первинних документів щодо постачання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Більш того, комісією у спірних рішеннях про відповідність ПП "ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС" п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, також не вказано будь-яких обґрунтувань віднесення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, та комісія лише обмежилась цитуванням положень п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

При цьому, колегія суддів зауважує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення фіскальним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Оскільки відповідач у спірних рішеннях зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувані рішення є невмотивованим, оскільки їх зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що у випадку не конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що невиконання фіскальним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії, призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 22 липня 2019 року у справі №815/2985/1.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та відзиву на позов. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

У відповідності до ст. 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 червня 2020 року у справі за позовом Приватного підприємства «ЕЛЕВАТОРПІВДЕНЬСЕРВІС» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 16.11.2020 року.