Справа № 240/8312/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/8312/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Капинос О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вчорайшенська сільська рада Ружинського району Житомирської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, викладене в листі без номера та дати, підписаному сільським головою Черешнюком О.М., яким мені - ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, за кадастровим номером :01:00:0456 з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області;

зобов`язати Вчорайшенську сільську раду Ружинського району Житомирської області надати мені дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, за кадастровим номером :01:00:0456 з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що земельна ділянка, на яку ГУ Держгеокадастром в Житомирській області було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою перейшла в комунальну власність Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області та знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:00:0456. 23.04.2020 звернувся до Вчорайшенської сільської ради із заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо поділу вказаної земельної ділянки (масиву) кадастровий номер :01:00:0456. Однак листом, підписаним сільським головою Черешнюком О.М. та завіреним печаткою Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, на якому не було проставлено ні дати, ні вихідного номера, Вчорайшенська сільська рада Ружинського району Житомирської області відмовила у видачі дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, оскільки по бажаній земельній ділянці сесією Вчорайшенської сільської ради вже було надано дозвіл на розробку відповідної документації із землеустрою іншим особам. Позивач вважає таке рішення протиправним.

Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року №211, встановлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Згідно п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби" №540-ІХ від 30.03.2020 року, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, ст.ст.47,79, 80, 162 КАС України (щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, подання відзиву), а також розгляду адміністративної справи продовжувались на строк дії такого карантину.

25.09.2020 надійшов відзив на позов. В обґрунтування відзиву зазначено, що на момент подання позовної заяви не були предметом розгляду пленарного засідання Вчорайшенської сільської ради питання надання будь-яких дозволів позивачу, тому відсутні дані, які б вказували на незаконність правових актів відповідача. Крім того, рішенням сесії сільської ради від 10.09.2020, позивачу вже надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0275. Також вказує на пропуск позивачем строку звернення до суду.

06.10.2020 позивачем подано відповідь на відзив. У відповіді на відзив зазначив, що він відмовився від земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0275, про що подав відповідну заяву. Вказує, що строк звернення не пропущено, оскільки про порушення своїх прав він дізнався після отримання спірної відмови.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 08.06.2018 №6-1995/14-18-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Ружинського району, за межами населених пунктів Малочернявської сільської ради, орієнтовний розмір земельної ділянки 2.0000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03).

На підставі вищевказаного наказу, позивачем розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Ружинського району, за межами населених пунктів Малочернявської сільської ради, орієнтовний розмір земельної ділянки 2.0000 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03).

13.12.2019, на заяву про погодження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність, відповідач у листі №1862 запропонував погодити вказану документацію спочатку з іншими суміжними власниками або користувачами суміжних земельних ділянок та повторно звернутися з відповідною заявою до сільської ради.

Під час узгодження меж ділянки з суміжними землевласниками позивачем було встановлено, що земельна ділянка, дозвіл на виготовлення проектної документації якої було надано ГУ Держгеокадастром в Житомирській області, з 09.09.2019 перебуває в комунальній власності Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області та знаходиться в межах земельної ділянки кадастровий номер :01:00:0456, загальною площею 25.2344 га., що підтверджується відомостями про земельну ділянку.

Так, Вчорайшенська сільська рада Ружинського району Житомирської області листом від 08.04.2020 за № 678, надісланим позивачу, повідомила, що межі даної земельної ділянки не можуть бути погоджені у зв"язку з тим, що графічні матеріали місця знаходження ділянки знаходяться в контурах земельної ділянки з кадастровим номером :01:00:0456, а в поданих документах відсутнє рішення розпорядника даної ділянки про надання дозволу на виготовлення технічної документації з її поділу.

На заяву позивача від 22.04.2020 №П-449 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :01:00:0456, відповідач у листі рекомендував повторно звернутися з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з іншими графічними матеріалами, оскільки по бажаній земельній ділянці сесією Вчорайшенської сільської ради уже було надано дозвіл на розробку відповідної документації з землеустрою.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Цією ж статтею передбачено, що набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За змістом ч. 6 ст. 79-1 ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначається статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, згідно з ч.6 ст.118 Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

При цьому суб`єктам владних повноважень, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України, заборонено вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 12 ст. 186 Земельного кодексу України передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується, зокрема, у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що положеннями Земельного кодексу України не визначено правової форми, в якій заявнику надається дозвіл на розроблення відповідної документації із землеустрою, в тому числі на поділ земельної ділянки.

Водночас відповідно до п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

У свою чергу ч.1,2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Таким чином, питання регулювання земельних відносин, в тому числі питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою чи технічної документації вирішується органом місцевого самоврядування виключно на пленарних засіданнях ради шляхом прийняття розпорядчого індивідуального правового акта - рішення. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.10.2019 в адміністративній справі № 811/1845/18, від 21.10.2019 в адміністративній справі № 806/775/17 та від 23.05.2018 в адміністративній справі № 200/2746/13-а, від 18.06.2020 у справі №806/316/17.

Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на розробку технічної документації, незважаючи на надсилання заявнику листа про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які повинен ухвалити за законом. Отже має місце протиправна бездіяльність.

Як вже зазначалось судом вище, на заяву позивача від 22.04.2020 №П-449 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із поділу земельної ділянки площею 2,0 га з кадастровим номером :01:00:0456, відповідач у листі рекомендував повторно звернутися з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з іншими графічними матеріалами, оскільки по бажаній земельній ділянці сесією Вчорайшенської сільської ради уже було надано дозвіл на розробку відповідної документації з землеустрою.

Тобто, Вчорайшенською сільською радою Житомирської області за результатами розгляду заяви позивача, надано відповідь у формі листа. Більш того, зазначений лист не містить ні дати, ні номеру.

Таким чином, всупереч положенням чинного земельного законодавства, відповідачем не розглянуто у встановленому порядку та не прийнято рішень про надання позивачу дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою або про відмову у наданні такого дозволу.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 22 Закону України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій" землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень.

Оскільки відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотання позивача, а лише надіслав позивачу лист, суд не входить в обговорення вказаних у цьому листі відповідача підстав, оскільки така відповідь не є рішенням суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні п. 19 ч.1 ст.4, ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, відтак не може бути предметом судового розгляду.

В контексті вказаного, суд зазначає, що відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного рішення, як це передбачено Земельним кодексом України та Законом України "Про місцеве самоврядування".

Таким чином, позов у цій частині підлягає задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності Вчорайшенської сільської ради щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 22.04.2020 вх.№П-449 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, площею 25,2344 га, з кадастровим номером :01:00:0456, у спосіб, встановлений законом.

Що стосується позовної вимоги зобов`язати Вчорайшенську сільську раду Ружинського району Житомирської області надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, за кадастровим номером :01:00:0456 з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області.

Відповідно до пунктів 4 та 10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії або інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Цією ж статтею встановлено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Якщо ж прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.

Як вже зазначалось судом вище, орган місцевого самоврядування наділений виключними повноваженнями щодо вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки на пленарних засіданнях ради шляхом прийняття розпорядчого індивідуального правового акта - рішення.

Відтак, лише у випадку використання суб`єктом владних повноважень наданого йому законом права на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, яке у подальшому визнано судом протиправним, за умови дотримання суб`єктом звернення усіх визначених чинним земельним законодавством вимог для отримання такого дозволу, суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень задовольнити звернення особи.

Враховуючи викладене, суд не вправі підміняти сільську раду та приймати замість неї рішення, яке віднесено до її компетенції, втручаючись у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

Відтак підстави для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки сільськогосподарського призначення, комунальної форми власності, орієнтовною площею 2,0 га, за кадастровим номером :01:00:0456 з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства на території Малочернявської сільської ради Ружинського району Житомирської області, відсутні.

Разом з тим, керуючись положеннями ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, оскільки судом встановлено протиправну бездіяльність щодо не розгляду у встановлений спосіб заяви позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 22.04.2020 вх.№П-449 та прийняти за результатами її розгляду рішення відповідно до положень Земельного кодексу України.

Суд вважає безпідставними доводи представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався з листа, який не містить ні дати ні номеру, проте такий надавався на заяву позивача від 22.04.2020. З вказаним позовом позивач звернувся 03.06.2020. Зазначене свідчить про те, що шестимісячний строк звернення не пропущено.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України не доведено правомірність своєї бездіяльності щодо розгляду заяви позивача, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Вчорайшенської сільської ради (вул.Бердичівська,1, с.Вчорайше, Житомирська область, 13610, ) щодо нерозгляду у спосіб, встановлений законом, заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.04.2020 вх.№П-449 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності, площею 25,2344 га, з кадастровим номером :01:00:0456.

Зобов`язати Вчорайшенську сільську раду (вул.Бердичівська,1, с.Вчорайше, Житомирська область, 13610, ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 22.04.2020 вх.№П-449 та прийняти за результатами її розгляду рішення відповідно до положень Земельного кодексу України.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос