Справа № 706зп-20/160
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
13 листопада 2020 р.Справа №706зп-20/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви,
12 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд зупинити дію розпорядження № 1286-р від 06.11.2020 Дніпровського міського голови Філатова Б.А., заборонити Комісії з припинення юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у складі згідно з додатком до розпорядження проводити будь - які дії з припинення юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради.
В обгрунтування поданої заяви заявником зазначено, 06.11.2020 Дніпровський міський голова Філатов Б.А. прийняв розпорядження № 1286-р "Про створення комісії з припинення юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та її Виконавчого комітету". Заявник вважає означене розпорядження таким, що не відповідає Конституції України, нормам чинного законодавства та порушує права позивача. Зокрема, заявник посилається на положення ст.141 Конституції України, відповідно до якої строк повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, депутати якої обрані на чергових виборах, становить п`ять років. Припинення повноважень сільської, селищної, міської, районної, обласної ради має наслідком припинення повноважень депутатів відповідної ради. Відповідно до ст.4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано. Таким чином, на думку заявника, створивши 06 листопада 2020 року Комісію з припинення юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та зобов`язавши комісію вжити всіх необхідних заходів щодо припинення як юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та її Виконавчого комітету, відповідач діяв всупереч Конституції України, Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", оскільки строк повноважень голови та депутатів Індустріальної районної у місті Дніпрі ради становить 5 років з дня відкриття першої сесії, перша сесія відбулася 26 листопада 2015 року, а тому введення ліквідаційної комісії 06 листопада 2020 року є передчасним та безпідставним, що свідчить про очевидні ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень. Оскільки позивач є громадянином України, членом територіальної громади міста Дніпра, відповідачем грубо порушені конституційні права останнього, у зв`язку з чим заявник просить суд задовольнити подану заяву.
Розглянувши заяву про забезпечення адміністративного позову та подані матеріали, суд вважає, що заява про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
За положеннями ч. 1, ч. 3 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
Положеннями процесуального закону передбачено конкретні умови і підстави для застосування судом заходів забезпечення позову, при цьому, суд, вирішуючи це питання, повинен враховувати інтереси усіх учасників справи, а також оцінити можливі наслідки і їх вплив на права заінтересованих осіб.
Заходи забезпечення позову повинні бути нерозривно пов`язані з предметом позову і правами, про судовий захист яких іде мова, а заява, подана в порядку вказаних статей КАС України, повинна містити належні обґрунтування необхідності застосування таких процесуальних повноважень з поданням на їх підтвердження належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів.
Заходи забезпечення позову застосовуються з метою гарантування реального виконання в майбутньому судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача. Водночас для виконання таких заходів потрібно додержуватися щонайменше однієї з умов, визначених у частині другій статті 150 КАС України.
Як наслідок, уможливлюється виконання судового рішення на підставі принципу обов`язковості судових рішень, регламентованого в статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів", пункті 5 частини третьої статті КАС України, рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Рябих проти Росії" (§§ 51, 52), "Горнсбі проти Греції" (§40).
Зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта є винятковим заходом забезпечення позову виключно у випадку очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.
Поряд із цим, суд зазначає, що згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При цьому, частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд звертає увагу, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Проаналізувавши обставини, викладені у заяві про забезпечення позову, суд не вбачає у даному випадку наявних очевидних ознак протиправності розпорядження Дніпровського міського голови ОСОБА_2 від 06.11.2020 №1286-р "Про створення комісії з припинення юридичних осіб Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та її Виконавчого комітету", а встановлення протиправності чи обґрунтованості оскарженого рішення відповідача можливе шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження судом всіх зібраних доказів в судовому засіданні по справі. Більш того, заявником не доведено факт передчасності прийняття означеного розпорядження.
Разом з тим, судом враховується, що в заяві про забезпечення позову заявником не наведено аргументів, які б свідчили про можливі ускладнення чи унеможливлювали виконання рішення суду в майбутньому.
Окрім того, встановити, до якого з понять «нормативно-правовий акт» чи «регуляторний акт» відноситься оскаржене розпорядження буде можливим під час розгляду справи по суті.
Заявником не доведено та судом не встановлено, які саме права або інтереси особи, яка звернулася до суду порушені означеним розпорядженням.
Дослідивши наведені у заяві про забезпечення позову аргументи, оцінивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявником не наведено переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, наявності фактичних обставин, з якими позивач пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову.
Наведене спростовує доводи заявника про наявність обставин, які вказують на очевидну небезпеку заподіянню шкоди його правам, свободам та інтересам та які унеможливлять захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Отже, заявником не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 КАС України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову є необгрунтованою, а тому не підлягає задоволенню судом.
Керуючись ст. ст. 150, 154, 241, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровського міського голови Філатова Б.А. шляхом зупинення дії розпорядження № 1286-р від 06.11.2020 Дніпровського міського голови Філатова Б.А., заборони Комісії з припинення юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради у складі згідно з додатком до розпорядження проводити будь - які дії з припинення юридичних осіб - Індустріальної районної у місті Дніпрі ради та Виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради відмовити повністю.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 13.11.2020.

Суддя О.В. Царікова