Справа № 398/936/20
Суддя: Український В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження №2-а/389/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді - Українського В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гой І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольова Ігоря Леонідовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати незаконними дії поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольова Ігоря Леонідовича; скасувати постанову поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольова Ігоря Леонідовича від 17 березня 2020 року винесену, за ч.1 ст.126 КУпАП, щодо нього про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн., провадження по справі закрити.

Вимоги обґрунтував тим, що 17 березня 2020 року відповідачем ОСОБА_2 щодо нього винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. Відповідно до постанови він, 17 березня 2020 року, близько 23.15 години, в м.Олександрія по вул.Будівельників,4, керуючи автомобілем ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим показчиком про повороті, чим порушив п.2.1 ПДР України.

В дійсності, 17 березня 2020 року, коли він перебував у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 , близько 22.00 години у двір заїхав патрульний автомобіль. Працівники поліції, які знаходились у ньому, без будь-яких підстав, почали вимагати у нього документи, які повинен мати при собі водій транспортного засобу під час керуванням автомобілем. Він відмовився надати відповідні документи, оскільки жодним транспортним засобом не керував і функції водія не виконував. За його присутності працівники поліції ні постанови про адміністративне правопорушення ні інші процесуальні документи не складали.

Відповідач не роз`яснив йому його права, чим порушено ст.268 КУпАП, не дотримався вимог ст.280 та ст.283 КУпАП. Крім того, в порушення вимог ст..276 КУпАП, справа розглянути поза межами будівлі відповідного управління патрульної поліції. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, зокрема: в постанові чітко не викладено обставини справі; місце вчинення адміністративного правопорушення та місце розгляду справи не відповідають дійсності, оскільки в м.Олександрія відсутня вулиця Будівельників і всі події відбувались у дворі домоволодіння АДРЕСА_1 ; відсутні посилання на докази правопорушення, в тому числі відсутні відомості про технічний запис, яким здійснено фіксацію; відсутні свідки.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник надав заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу без його участі та підтримав вимоги позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що, при здійсненні патрулювання 18.03.2020, в м.Олександрія по вул.Будівельників,4, був помічений автомобіль ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який, при повороті ліворуч, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 Б ПДР України, що, у відповідності до п.1 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», дало право зупинити вказаний автомобіль і вимагати пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати та пред`явити на вимогу працівника поліції, відповідно до ч.2 ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» та п.2.4 «а» та п.2,1 «ѓ» ПДР України. Підстави та право зупинки позивачу було роз`яснено, як і його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.ст.268,397,308 КУпАП, про що свідчить відеофіксація з місця події, однак позивач неодноразово в категоричній формі відмовився виконати свій обов`язок, оскільки, на його думку,у поліції були відсутні відповідні повноваження здійснювати перевірку документів. Вказав, що постанова ЕАК №2261690 від 18.03.2020 щодо ОСОБА_1 складена правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395. При винесенні постанови порушнику роз`яснено права та обов`язки, що передбачені ст.268 та ст.63 Конституції України, але від нього не надходило жодних заяв чи клопотань. Під час розгляду справи було досліджено усі необхідні для прийняття рішення по справі докази та обставини відповідно до ст.ст.251,252,268 КУпАП. Позивачем жодних доказів на підтвердження своїх доводів викладених у позовній заяві до справи не додано. Сама по собі незгода з діями поліцейських не тягне за собою автоматичне скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відтак позовні вимоги не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Стосовно позивача посадовою особою 18.03.2020 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2261690, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 18.03.2020 керуючи автомобілем ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_1 в м.Олександрія по вул.Будівельників,4, при повороті ліворуч, не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення. При перевірці документів водій не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ та поліс ОСЦВВ, чим порушив п.п.2.1 а Правил дорожнього руху України. Позивач не згоден з вказаною постановою, тому звернувся до суду.

26.03.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою про скасування зазначеної вище постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визначивши відповідачем у справі поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольова Ігоря Леонідовича.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України (ст.246 КУпАП).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Згідно з п.5 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Стаття 217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п.п.2, 5 ст.213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч.1 ст.126 КУпАП, працівники органів Національної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідний працівник органу Національної поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем, як суб`єкт владних повноважень в адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а, відповідно до якої відповідачем у справах з приводу рішень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, даний адміністративний позов заявлено до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольова Ігоря Леонідовича, тобто до неналежного відповідача.

Згідно з ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Водночас суд враховує, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним.

З метою вирішення питання щодо заміни первісного відповідача у даній справі на належного відповідача або залучення до участі у ній співвідповідача та з`ясування думки позивача з приводу даного питання, яка буде мати істотне значення для законного вирішення справи, не зважаючи на заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, судом вживалися відповідні заходи щодо повідомлення позивача про наявність даної правової позиції та отримання від нього відповідної згоди, однак позивачем виклики суду були проігноровані і до суду останнім було подано заяву про підтримання своїх позовних вимог та розгляду справи за його відсутності.

Крім цього, суд приймає до уваги, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007 та «Трух проти України» від 14.10.2003). Позивач не здійснив жодного заходу з метою дізнатися про стан даного судового провадження.

З огляду на викладене та враховуючи, що позов ОСОБА_1 подано до поліцейського, який є неналежним відповідачем у даному спорі, оскільки належним відповідачем у справі є управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції як орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, те, що, незважаючи на вжиті судом заходи, від позивача не надходило жодних заяв та клопотань про заміну неналежного відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача, а суд, відповідно до 3 ст.48 КАС України, позбавлений можливості самостійно здійснювати такі процесуальні дії, тому, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Разом з тим, інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 9, 72, 77, 90, 242, 244-246, 257-263, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольова Ігоря Леонідовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, закриття провадження по справі - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - поліцейський 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Корольов Ігор Леонідович місце знаходження місто Кропивницький вул. Ю.Бутусова, 22б, 25006.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області Український В.В.