Справа № 440/5008/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5008/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Селянського (Фермерського) господарства "СВІТЯЗЬ" до Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2020 року Селянське (Фермерське) господарство "СВІТЯЗЬ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про протиправним рішення п`ятдесят шостої сесії сьомого скликання Пришибської сілської ради Кременчуцького району Полтавської області "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства СФГ "Світязь" від 25.06.2020 року та зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 0,3500 га комунальної власності, що розташована за межами населених пунктів Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність спірного рішення відповідача, прийняття якого перешкоджає в реалізації позивачем свого права на отримання у користування земельної ділянки для ведення фермерського господарства, оскільки зазначене рішення не містить жодних мотивів на підтвердження наявності достатніх підстав для відмови у наданні дозволу на розробку землевпорядної документації.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

09.10.2020 року від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначав, що підставою для прийняття спірного рішення стало наявність спірних питань з ТОВ "Відродження" щодо даної земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини справи.

15.06.2020 до Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла заява голови СФГ "Світязь" Кузьменка В.В. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування орієнтовною площею 0,3500 га для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області /а.с. 35/.

До клопотання заявник додав: графічний матеріал із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, витяг з реєстру речових прав; витяг з ЄДР; наказ про призначення директором, копія паспорту.

25.06.2020 Пришибською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства СФГ "Світязь", яким відмовлено СФГ "Світязь у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 0,3500 га, що розташована за межами населених пунктів на території Пришибської сілської ради Кременчуцького району Полтавської області /а.с. 23/. У якості підстави для відмови відповідачем зазначено посилання на наявність спірного питання з ТОВ Відродження" щодо даної земельної ділянки.

Не погодившись із зазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач оскаржив його до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 Земельного кодексу України.

Згідно частини 1 статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно частини 2 статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 3 статті 123 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність рішення Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства СФГ "Світязь" від 25.06.2020.

А відтак, виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність цього індивідуального акта критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Суд враховує, що частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України встановлено два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу у разі звернення до нього особи з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: надати дозвіл або відмову в наданні такого дозволу.

Так само, згадана норма визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Однак, як встановлено судом зі змісту спірного рішення, відповідач, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, обмежився виключно посиланням на на наявність спірного питання з ТОВ Відродження" щодо даної земельної ділянки.

Суд зауважує, що невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо.

Однак, спірне рішення не містить посилань на такі конкретні обставини.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а також надання оцінки усім фактам та обставинам, що мають значення.

З огляду на те, що відповідачем не надано заявнику обґрунтованих пояснень та не наведено будь-яких конкретних доводів щодо того, що обрана ним земельна ділянка через її місце розташування порушує вимоги законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку, що прийняте відповідачем рішення не містить вмотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

За викладених обставин, відмова відповідача, оформлена рішенням Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства СФГ "Світязь" від 25.06.2020, не ґрунтується на вимогах статті 123 Земельного кодексу України.

Відсутність належного мотивування підстав для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою так само свідчить про невідповідність спірного рішення вимогам частини другої статті 2 КАС України.

За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач належним чином не мотивував рішення про відмову у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою, а також не надав до суду належних обґрунтувань у відзиві на позов та докази на підтвердження правомірності такої відмови, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість спірного рішення, а тому його належить визнати протиправним та скасувати, а позов в цій частині - задовольнити.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти рішення про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, суд виходить з такого.

Повноваження відповідача з надання дозволу на розробку землевпорядної документації не є дискреційними, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні. Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, суд враховує, що відповідач у спірних відносинах не здійснював перевірку поданої позивачем заяви на відповідність вимогам чинного законодавства.

Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10.09.2019 у справі №818/985/18 та від 26.12.2019 у справі №810/637/18.

Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність можливості та наміру у суб`єкта владних повноважень прийняти обґрунтоване та законне рішення з урахуванням висновків суду, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву СФГ "Світязь" Кузьменка В.В. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування орієнтовною площею 0,3500 га для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.06.2020 року з урахуванням висновків суду.

Наведені висновки суду відповідають висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 16.05.2019 у справі №826/9569/17, від 14.08.2019 у справі №480/4298/18, від 05.12.2019 у справі №806/2540/17, від 29.04.2020 у справі №820/4932/18 та у постанові Великої Палати від 06.11.2019 у справі №509/1350/17.

Відтак, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій справі частково.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051 грн. підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Селянського (Фермерського) господарства "СВІТЯЗЬ" (вул. Центральна, 6, с. Пришиб, Кременчуцький район, Полтавська область, 39750; ) до Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Центральна, 46, с. Пришиб, Кременчуцький район, Полтавська область, 39750; ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства СФГ "Світязь" від 25.06.2020 року.

Зобов`язати Пришибську сільську раду Кременчуцького району Полтавської області повторно розглянути заяву СФГ "Світязь" про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування орієнтовною площею 0,3500 га для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 15.06.2020 року з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (вул. Центральна, 46, с. Пришиб, Кременчуцький район, Полтавська область, 39750; ) на користь Селянського (Фермерського) господарства "СВІТЯЗЬ" (вул. Центральна, 6, с. Пришиб, Кременчуцький район, Полтавська область, 39750; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1051 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко