Справа № 520/10545/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р.Справа № 520/10545/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Слюсара Дмитра Володимировича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мінаєва К.В., м. Харків, повний текст складено 10.02.20 року по справі № 520/10545/19

за позовом Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Слюсара Дмитра Володимировича

до Департамента патрульної поліції України третя особа Національна поліція України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Інспектор роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Слюсар Дмитро Володимирович (надалі по тексту позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департамента патрульної поліції (надалі по тексту відповідач), третя особа- Національна поліція України, в якому, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 29.01.2020 р. просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не розгляду питання про присвоєння чергового спеціального звання старшого лейтенанта поліції інспектору роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції розглянути у відповідності до Порядку присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, затвердженого Наказом МВС України №177 від 12.03.2016 р., питання про присвоєння чергового спеціального звання старшого лейтенанта поліції інспектору роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року у задоволенні адміністративного позову Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Слюсара Дмитра Володимировича до Департаменту патрульної поліції; третя особа: Національна поліція України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що він відповідно до його службового посвідчення ХКП №010457, виданого 12.02.2018 року та підписаного начальником Департаменту патрульної поліції НПУ та посадової інструкції перебуває на посаді інспектора УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, тобто в територіальному (відокремленому) підрозділі міжрегіонального територіального органу Національної поліції, а отже відповідно до розділу ІІ Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142, посаді інспектора відповідає граничне звання старшого лейтенанта поліції, а тому, позивач вважає, що він має право на присвоєння чергового звання-старшого лейтенанта поліції.

Також позивач зазначив, що висновки суду першої інстанції про те, що посаді інспектора взводу, роти територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції, визначеній розділом V Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань «Стройові підрозділи поліції», відповідає звання лейтенант поліції є помилковими, оскільки стройові підрозділи, як структурні підрозділи поліції, взагалі не передбачені Законом України «Про Національну поліцію». Крім того, позивач вказав на те, що положення розділу V Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань «Стройові підрозділи поліції» щодо відповідності посади інспектора (взводу, роти) званню лейтенанта суперечить положенню підрозділу «Територіальні (відокремлені) управління, відділи» розділу ІІ «Міжрегіональні територіальні органи поліції», яким встановлена відповідність посади інспектора званню старшого лейтенанта. Також позивач зазначив, що перебуваючи на посаді інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області він структурно знаходився у взводі, роті, батальйоні, проте положення розділу V«Стройові підрозділи поліції» не місять посилань на батальйон. Також, позивач зазначив, що розділ V«Стройові підрозділи поліції» Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань є незаконним, оскільки Положення про стройовий підрозділ патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України припинило свою дію у зв`язку з втратою чинності наказу Міністерства внутрішніх справ від 23.01.2010 №16.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 р. №115 о/с ОСОБА_1 присвоєне спеціальне звання лейтенант поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 13.07.2018 р. №680 по особовому складу призначено по управлінню патрульної поліції в Харківській області по взводу 2 роті №3 батальйону №1 лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектором, установивши посадовий оклад у розмірі 2400 грн., звільнивши з посади інспектора роти №6 батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківській області.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення до Національної поліції України подання про присвоєння йому чергового спеціального звання, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки граничним званням на посаді, яку займає позивач (інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції) є лейтенант поліції, то позов задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1, 2 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що систему поліції складають: центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції; до складу апарату центрального органу управління поліції входять організаційно поєднані структурні підрозділи, що забезпечують діяльність керівника поліції, а також виконання покладених на поліцію завдань.

Частинами 1, 2 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції.

Відповідно до п. 1 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №877, Національна поліція є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно п.7 Положення про Національну поліцію, Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах.

Відповідно п.2 ч.1 ст.80 Закону України «Про Національну поліцію» установлюються такі спеціальні звання поліцейських середнього складу, зокрема, молодший лейтенант поліції, лейтенант поліції, старший лейтенант поліції.

Частиною 2 статті 80 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.

Частиною 1 статті 82 цього Закону визначено, що чергові спеціальні звання поліції присвоюються після закінчення строку вислуги в попередньому званні, якщо інше не визначено цим Законом, за умови відповідності спеціального звання, що присвоюється, спеціальному званню, передбаченому займаною штатною посадою, відсутності не знятих дисциплінарних стягнень.

Відповідно до частини 5 цієї статті чергові спеціальні звання поліції мають право присвоювати: керівники поліції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, науково-дослідних установ, ректори (керівники) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та прирівняні до них керівники - спеціальні звання поліції молодшого, середнього складу поліції до підполковника поліції включно поліцейським, щодо яких вони є безпосередніми або прямими керівниками (начальниками).

Умови присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, перелік необхідних для цього документів та строки їх подання визначається Порядком присвоєння спеціальних звань поліції та позбавлення спеціальних звань, затвердженого наказом МВС України № 177 від 12.03.2016 р., який розроблений відповідно до статей 81-85 Закону України Про Національну поліцію.

Подання про присвоєння чергових спеціальних звань поліції особам, які проходять службу на посадах молодшого та середнього складу поліції, готуються кадровими підрозділами органів та підрозділів поліції для підготовки наказу по особовому складу. (п.14 Розділу 1 Порядку №177).

Відповідно абз.1 статті 7 Розділу 2 Порядку №177, за своєчасне подання матеріалів про присвоєння спеціальних звань середнього складу поліції відповідає керівник органу чи підрозділу поліції, у якому проходить службу особа, що представляється до присвоєння спеціального звання, а контролюють - керівники підрозділів кадрового забезпечення цих органів та підрозділів або особи, які виконують їх обов`язки.

Відповідно до підпункту 1,3 розділу 1 Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 31.10.2016 №1114 (далі - Положення про ДПП), Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку. Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до п.18 розділу V Положення про Департамент патрульної поліції керівник Департаменту патрульної поліції присвоює спеціальні звання поліції поліцейським Департаменту патрульної поліції відповідно до закону.

Згідно Положення про Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом ДПП №6012 від 08.12.2017р. (у редакції наказу Департаменту патрульної поліції від 29.12.2017 року №6443) Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та згідно із законодавством України реалізовує свої повноваження на території Харківській області.

Відповідно пп.9 п.6 Розділу IV Положення про Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції начальник Управління подає в установленому порядку клопотання керівництву ДПП про присвоєння спеціальних звань особам рядового та начальницького складу.

Отже, з аналізу наведених приписів законодавства слідує, що обов`язок подання клопотання про присвоєння спеціальних звань середнього складу поліції належить до компетенції керівника управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, а присвоює їх керівник Департаменту патрульної поліції.

Згідно наказу Департаменту патрульної поліції № 680 о/с від 13.07.2018р. лейтенант поліції ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, яке є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції №680 о/с від 13.07.2018 р. позивача було призначено інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, звільнивши з посади інспектора роти 6 батальйону1 Управління патрульної поліції в Харківській області (а.с.58).

Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 затверджено Перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань.

Вказаний Перелік містить 5 розділів.

Розділ ІІ Переліку містить перелік посад у міжрегіональному територіальному органі Національної поліції, зокрема, посадам: оперуповноважений, інспектор, юрисконсульт, інженер відповідає граничне спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Розділ ІV Переліку містить перелік посад в управліннях, відділеннях, відділах поліції; посадам оперуповноважений, слідчий, інспектор, дільничний офіцер поліції, інженер, психолог відповідає граничне спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Відповідно розділу V Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань (в редакції від 11.09.2017 до 14.01.2019) граничне звання інспектора для стройових підрозділів Департаменту патрульної поліції - лейтенант поліції.

Наказом від 14.01.2019 № 30 були внесені зміни до Переліку № 142, зокрема в розділі V позицію «Інспектор (для стройових підрозділів Департаменту патрульної поліції)» замінено позицією «Інспектор (взводу, роти територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції)».

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що позивач займає посаду інспектора по взводу 2 роті 3 батальйону 1 в Управлінні патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції та має спеціальне звання лейтенант поліції.

Отже, оскільки позивач обіймає посаду інспектора взводу, роти територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції, то граничним спеціальним званням, що відповідає його посаді, є лейтенант поліції.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки граничним званням на посаді, яку займає позивач (інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №1 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції) є лейтенант поліції.

Доводи позивача про те, що він перебуває на посаді інспектора УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції, тобто в територіальному (відокремленому) підрозділі міжрегіонального територіального органу Національної поліції, а отже відповідно до розділу ІІ Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого Наказом Національної поліції України від 04.12.2015 №142 його посаді відповідає граничне звання старшого лейтенанта поліції, а тому позивач має право на присвоєння звання-старшого лейтенанта поліції, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки відповідно до наказу Департамента патрульної поліції №680 о/с від 13.07.2018 р. позивача було призначено інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (а.с.58), а не інспектором безпосередньо УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Також доводи позивача про те, що висновки суду першої інстанції є помилковими, оскільки стройові підрозділи, як структурні підрозділи поліції, взагалі не передбачені Законом України «Про Національну поліцію» та Положення про стройовий підрозділ патрульної служби Міністерства внутрішніх справ України припинило свою дію у зв`язку з втратою чинності наказу Міністерства внутрішніх справ від 23.01.2010 №16, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки Наказ Національної поліції України від 04.12.2015 №142 про затвердження Переліку посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань не скасований, є чинним, крім того Наказом від 14.01.2019 № 30 були внесені зміни до Переліку № 142, зокрема в розділі V позицію «Інспектор (для стройових підрозділів Департаменту патрульної поліції)» замінено позицією «Інспектор (взводу, роти територіального підрозділу Департаменту патрульної поліції)».

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зіст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Слюсара Дмитра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2020 року по справі № 520/10545/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 16.11.2020 року