Справа № 160/9649/20
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2020 року Справа № 160/9649/20
14.08.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.07.2020 № 1737774/39199667 про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" № 2 від 18.06.2020 на загальну суму 64 980, 41 грн., з яких 10 830, 07 грн. - податок на додану вартість; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 18.06.2020 року на загальну суму 64 980, 41 грн., з яких 10 830, 07 грн. - податок на додану вартість, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" відповідно до норм чинного податкового законодавства України датою її фактичного надходження - 18.06.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки в рішенні податкового органу не зазначено, які саме документи були не надані позивачем. Позивач також зазначає, що оскаржуване рішення не містять чіткої підстави для відмови, що свідчить про його необґрунтованість та протиправність, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Державною податковою службою України, у строк встановлений в ухвалі про відкриття провадження відзиву на позов надано не було.
28.09.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію викладену в позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між позивачем - ТОВ «Рада Інвест» (Лізінгова компанія) та ТОВ «ЛОГІСТІК МАШИНЕРІ» (продавець) було укладено договір партнерства № 3 від 07.05.2020 року.
Відповідно до п. 2.1 Договору, предметом даного Договору є налагодження між Сторонами взаємовигідної співпраці, встановлення загальних принципів розробки механізму фінансування спільних клієнтів з метою отримання вигоди шляхом спільного залучення клієнтів для збільшення обліку, підвищення якості, доступності та спрощення механізму операцій з продажу Товарів Продавця і подальшу передачу Товару у фінансовий лізинг.
Пунктом 3.2 Договору, визначено, що сторони домовились, що умовами фінансового лізингу для клієнта та винагорода Лізингової компанії від Продавця за надані Лізинговою компанією послуги визначені у Додатку № 1 до цього Договору.
Пунктом 3.4 Договору при необхідності та на вимогу Лізингової компанії Продавець надає Лізинговій компанії інформацію про визначення групи Товару по кожному клієнту (Додаток № 2), який має намір скористатися умовами фінансового лізингу за цим Договором.
Пунктом 3.5 Договору визначено, що у разі згоди клієнта з умовами фінансового лізингу, Продавець укладає з Лізинговою компанією договір купівлі. При цьому, умовами вступу в силу зобов`язань Продавця з Продажу Товару на умовах, визначених зазначеним договором, буде укладення між Продавцем, Лізинговою компанією та клієнтом трьохстороннього договору купівлі Товару Продавця.
Відповідно до п.4.1 Договору, після укладання між лізинговою компанією, Продавцем та Клієнтом трьохстороннього договору купівлі Товару та сплаті 100 % оплати за Товар Продавець зобов`язується сплатити Лізинговій компанії винагороду у розмірі, що встановлений у Додатку № 1 до цього Договору. Розмір винагороди встановлюється з врахуванням податку на додану вартість.
Пунктом 4.2 Договору, факт належного виконання послуг, що зазначені в предметі Договору, Сторони засвідчують шляхом підписання Акту приймання передачі послуг, які підписуються сторонами.
Додатком № 1 до Договору погоджено, що розмір винагороди позивача, як лізингової компанії, від Продавця у відсотковому значенні від вартості Товару, за Договором купівлі 5 % від вартості Товару.
На виконання вимог п. 3.4 Договору, Продавець довідкою повідомив позивача про намір ТОВ «НОРД ТРЕК» придбати Фронтальний навантажувач SDLG LG933L у кількості 1 (одна) одиниця загальною вартістю 1 299 608, 20 грн. та необхідність консультування.
Позивач з метою виконання умов Договору, надав Лізингоодержувачу інформаційно-консультаційне забезпечення щодо правил та умов передачі Товару у фінансовий лізинг, та укладено Договір купівлі-продажу від 11.06.2020№ ЛМ 895 та специфікацію до нього.
Товар за даним договором було передано позивачу, що підтверджується Актом приймання передачі від 18.06.2020 № 3498.
З платіжних документів від 17.06.2020 року № 3521 та від 18.06.2020 № 3527 вбачається, що позивачем в повному обсязі оплачено товар в загальному розмірі 1 299 608, 20 грн.
Товар передано у лізинг Лізингоодержувачу, що підтверджується Договором фінансового лізингу від 11.06.2020 року № FL83-20-1009, специфікацією від 11.06.2020 року № 1, актом прийому-передачі від 18.06.2020 № 1. Додатковими договорами від 19.06.2020 року № 1 та від 24.06.2020 року було внесено зміни до Договору.
Продавець оплатив позивачу погоджену між сторонами вартість наданих послуг у розмірі 64 980, 41 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.06.2020 року № UA 8274.
Товариством з обмеженою відповідальністю «Рада Інвест» було складено податкову накладну: № 2 на від 18.06.2020 року на загальну суму 64 980, 41 грн.
Відповідно до змісту зазначеної квитанції: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена».
В квитанції зазначено наступні підстави для зупинення реєстрації податкової накладної: відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 18.06.2020 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 82.99, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Додатково зазначено, що показник «D»=.9028%, «Р»= 0.
08.07.2020 року позивачем направлено до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області повідомлення № 3 про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.
15.07.2020 року комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, прийнято рішення № 1737774/39199667 про відмову у реєстрації зазначеної податкової накладної, у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання / придбання товарів/послуг, зберігання та транспортування, навантаження та розвантаження продукції складських документів (інвентаризаційні), у тому числі рахунків фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).
24.07.2020 року позивачем було подано скаргу на рішення комісії від 15.07.2020 року № 1737774/39199667 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій просить скасувати рішення комісії регіонального рівня та здійснити реєстрацію податкової накладної.
31.07.2020 року комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 1737774/39199667 якими залишено скаргу без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Незгода позивача з діями щодо зупинення реєстрації податкової накладної та відмовою в її реєстрації стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та встановлює Податковий кодекс України.
Згідно пунктами «а», «б» частини 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» №1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок №1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Аналогічні норми містить пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року (далі Порядок № 1165).
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктами 6, 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Як вже було встановлено судом, реєстрацію податкової накладної позивача зупинено з тих підстав, що код УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 82.99, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оцінюючи наведені в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної підстави контролюючого органу, суд зазначає, що у додатку 3 до Порядку №1165, визначено критерії ризиковості здійснення операцій. Зокрема, пунктом 1 передбачено в якості такого критерію відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
З урахуванням положень наведених норм, суд звертає увагу, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Суд зауважує, що зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Зі змісту надісланої відповідачем квитанція вбачається, що позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Відповідно до пунктів 2-4 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Пунктами 6, 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Пунктом 13 Порядку №520 визначено, що рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
В даному випадку, судом встановлено, що позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, реєстрацію якої за наслідком проведеного моніторингу, зупинено та запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Позивачем надані пояснення та копії первинних документів, складених під час здійснення відповідної господарської операції, що підтверджено матеріалами справи.
В свою чергу, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів, або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень не надав.
Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що в спірному рішенні не вказано, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Крім того, рішення відповідача від 15.07.2020 року № 1737774/39199667 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 18.06.2020 року є актом індивідуальної дії.
Правовий акт індивідуальної дії виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти управління, є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість, рішення комісії від 15.07.2020 року № 1737774/39199667 не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, що породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку позивача виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Отже суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову в реєстрації податкової накладної від 15.07.2020 року № 1737774/39199667 прийнято без врахування всіх обставин у справі та не у спосіб, визначений законом, а відтак, є протиправним та підлягає скасуванню.
Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну № 2 від 18.06.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.
Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини 2 статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.
У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Відповідно до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Отже, адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень за межами перевірки за названими критеріями.
Так, відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
За приписами статті 245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
З системного аналізу вищевказаних положень Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Підпунктом 14.1.60 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що Єдиний реєстр податкових накладних ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електроном вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, якими, зокрема, передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструються у день: 1) прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; 2) набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення суду). У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.
Таким чином, нормами Податкового кодексу України та Порядку № 1246 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідних податкових накладних та зазначення дат їх реєстрації.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, ефективним способом захисту порушеного права позивача буде саме зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну.
Також, слід зазначити, що за приписами статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада Інвест» підлягають задоволенню.
В силу вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. відповідно до платіжного доручення від 12.08.2020 року № 2020 року.
Відповідно до частини 1статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Крім того, позивачем до суду були подані заяви від 17.09.2020 року та від 15.10.2020 року, в яких він просив при ухваленні рішення суду по справі № 160/9649/20 розподілити витрати на правову допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест", у розмірі 5 875, 00 грн.
Щодо розподілення витрат на правничу допомогу у розмірі 5 875 грн., суд зазначає наступне.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно пункту 1 частини 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідач не спростував заявлені позивачем вимоги про стягнення витрат на оплату правничої допомоги, процесуальним правом на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не скористався.
В свою чергу, судом встановлено, що між адвокатським бюро «Киселиці Івана Юрійовича» та ТОВ «Рада Інвест» укладено договір про надання правової допомоги від 24.05.2019 року № 9.
Додатковою угодою № 5 від 10.08.2020 року (до договору про надання правничої допомоги № 9 від 24.05.2019 року) сторони погодили вартість надання деяких послуг, а саме:
- Підготовка (складання) адміністративного позову про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії 5 000,00 грн.
- Один візит адвоката Бюро до суду (з метою представництва інтересів клієнта), у випадку, якщо судове засідання по справі відкладено (перенесено) чи не відбулось по незалежним від Бюро причин.
- Представництво інтересів клієнта в одному судовому засіданні у випадку, якщо судовий розгляд справи відбувся за участі адвоката Бюро.
Актом приймання-передачі наданих послу № 1/Д5 від 14.08.2020 року, детальним описом робіт (наданих послуг) № 1/Д5 від 14.08.2020 року встановлено, що адвокатським бюро «Киселиці Івана Юрійовича» в період з 10.08.2020 року по 14.08.2020 року надано наступні послуги (правову допомогу), а саме: підготовка (складення) адміністративного позову про визнання протиправним рішення, його скасування та зобов`язання вчинити певні дії стосовно оскарження в судовому порядку Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від № - 1737774/39199667, яким Клієнту було відмовлено в реєстрації податкової накладної від № 2 на загальну суму 64 980,41 грн. (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот вісімдесят грн. 41 коп.), з яких 10 830.07 грн. (десять тисяч вісімсот тридцять грн. 07 коп.) податок на додану вартість.
Витрачений час для надання зазначених послуг становить 8 год., вартість робіт (послуг) у розмірі 5 000 грн.
З розрахунку від 14.08.2020 року № 1 вбачається, що плата адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги від 24.05.2019 року № 9 (додаткова угода) становить 5 000, 00 грн., сплата якого підтверджується платіжним дорученням № 3944 від 10.09.2020 року.
В період 15.08.2020 року по 28.09.2020 року адвокатським Бюро надано послугу, з підготовки (складання) відповіді на відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, що підтверджується актом приймання-передачі наданих послу № 2/Д5 від 28.09.2020 року, детальним описом робіт (наданих послуг) № 2/Д5 від 28.09.2020 року.
З розрахунку від 28.09.2020 року № 1 вбачається, що плата адвокатських послуг по договору про надання правової допомоги від 24.05.2019 року № 9 (додаткова угода) становить 875, 00 грн., сплата якого підтверджується платіжним дорученням № 4008 від 28.09.2020 року.
У матеріалах справи міститься Довіреність від 15.01.2020 року на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" адвокатом Кислицею Іваном Юрійовичем.
Також позивачем надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП №4165 від 26.02.2019 року, яке видано ОСОБА_1
За таких обставин, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь позивача понесені фактичні витрати на правничу допомогу у розмірі 5 875, 00грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 2 102 грн. оскільки вказані витрати документально підтверджені та відповідачем не спростовані.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 15.07.2020 № 1737774/39199667 про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" № 2 від 18.06.2020 на загальну суму 64 980, 41 грн., з яких 10 830, 07 грн. податок на додану вартість.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 18.06.2020 року на загальну суму 64 980, 41 грн., з яких 10 830, 07 грн. - податок на додану вартість, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" відповідно до норм чинного податкового законодавства України датою її фактичного надходження 18.06.2020 року.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1 051, 00 гривень та з оплати професійної правничої допомоги у розмірі 2 937, 50 гривень.
Стягнути з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рада Інвест" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1 051, 00 гривень та оплати професійної правничої допомоги у розмірі 2 937, 50 гривень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська