Справа № 420/7817/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 листопада 2020 р. Справа № 420/7817/20
Головуючий у суді І інстанції: Стефанов С.О.

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Семенюк Г.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко О.Є. про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

Позивач, звернувся до суду з позовом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко О.Є. про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Буряченко О.Є. про визнання протиправними дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/7817/20 залишено без руху. Апелянту було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (по справі необхідно було надати докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, копії апеляційних скарг відповідно до кількості учасників справи, привести апеляційну скаргу відповідно до норм ст. 296 КАС України).

23 жовтня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків апеляційної скарги у справі № 420/7817/20 на 30 днів з дня отримання ухвали.

До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. У заяві апелянт посилається на відсутність коштів для сплати судового збору.

Надаючи оцінку клопотанню про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, слід зазначити наступне.

Судовий збір, як складова частина судових витрат, виконує компенсаційну, превентивну і соціальну функцію. Компенсаційна функція полягає у відшкодуванні коштів, витрачених державою на здійснення правосуддя, а також коштів, витрачених особами, що звертаються до суду або вчиняють певні процесуальні дії. Превентивна функція полягає в попередженні необґрунтованих звернень до судів, у забезпеченні виконання юридично зацікавленими в результаті справи особами своїх процесуальних обов`язків. Соціальна функція проявляється в тому, що судові витрати покликані забезпечити фактичну доступність до правосуддя.

Якщо компенсаційна функція судового збору лежить за межами судового процесу, то від виконання превентивної та соціальної функції судового збору безпосередньо залежить виникнення та розвиток судового процесу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по "Справа "Креуз проти Польщі" (Case of Kreuz v. Poland)" від 19.06.2001 року окремо наголосив, що характеристики судового провадження, як справедливість, відкритість та невідкладність, насправді не мають жодної цінності, якщо таке провадження передусім не порушено. І в цивільних справах навряд чи можна уявити верховенство права без можливості мати доступ до суду.

"Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли Договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за Судом.

Проте Європейський суд з прав людини вважає, що положення пункту 1 статті 6 про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення Європейського суду з прав людини "Справа Ейрі" від 09.10.1979).

Конституційний Суд України у рішенні "У справі за конституційним зверненням асоціації "Дім авторів музики в Україні" щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" у взаємозв`язку з положеннями пункту "г" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права"" № 12-рп/2013 від 28.11.2013, вказав - гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Таким чином, "право на суд" не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення помірного судового збору. Вимога про помірність судового збору означає, перш за все, те, що майнове становище не має бути перепоною доступу до суду, у випадках, коли судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, закон має встановлювати можливості щодо скорочення або скасування судових витрат.

Стаття 5 Закону України "Про судовий збір" визначає пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Згідно частини 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як убачається з викладеного вище, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Аналогічну позицію висловила Верховного Суду в ухвалі від 31 липня 2019 року, № судового рішення в ЄДРСРУ 83378805.

Враховуючи майновий стан сторони та суму сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги (2102 грн.), суд вважає можливим частково задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору в розмірі 80 % від суми судового збору (1681,60 грн.).

Водночас судовий збір у розмірі 20 % (420,40 грн.) повинно бути сплачено, а тому в цій частині апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду повинно бути сплачено за наступними реквізитами:

банк Казначейство України (ЕАП), код банку 899998

код класифікації доходів бюджету 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)"

відомча ознака "81" (Апеляційні адміністративні суди):

рахунок UA1015008,

отримувач - УК у м. Одесі/Приморський р-н/22030101

код за ЄДРПОУ отримувача - 38016923

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вище викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/7817/20, підлягає повторному залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 169, ст. 298 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року по справі № 420/7817/20, повторно залишити без руху.
2.Надати ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків, а саме надання докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги у зменшеному розмірі, копії апеляційних скарг відповідно до кількості учасників справи.
3.Ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із апеляційною скаргою.
4.Роз`яснити апелянту, що вразі невиконання вимог Ухвали суду у встановлений строк, апеляційна скарга буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Семенюк Г.В.