Справа № 166/714/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 рокуСправа № 166/714/20 пров. № А/857/11972/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2020 року (суддя ЛозинськийС.О., м.Ратне) у справі за її позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції Корецького Андрія В`ячеславовича та Головного управління Національної поліції Волинської області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора сектору реагування патрульної поліції Ратнівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області капітана поліції Корецького А.В. (далі Інспектор, ГУНП відповідно) та ГУНП в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАА №502129 від 02.02.2020 (далі Постанова).

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2020 року позов залишено без розгляду.

Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржила позивач, яка із покликанням на порушення норм матеріального права, просить таку скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги, з покликанням на окремі обставини справи вказує, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу дійшов хибного висновку про безпідставність поновлення ОСОБА_1 строку на оскарження Постанови з огляду на теоретичну обізнаність позивача про існування Постанови.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Представник позивача просив проводити розгляд справи у його відсутності та відсутності його довірителя.

Учасники справи, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що Постанову винесено 02.02.2020, про її існування, як стверджує позивач, вона дізналася в квітні-травні 2020 року, а з відповідним позовом до суду звернулася лише 20.07.2020, а тому суд не вбачає підстав для поновлення строку звернення до суду, оскільки в даному позові не зазначено об`єктивних перешкод, які заважали позивачці, чи її представнику звернутися до суду з даним позовом вчасно.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Зі змісту позову та матеріалів справи видно, що позивач у травні 2020 року отримала засобами поштового зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 №61751687, винесену на виконання оскаржуваної Постанови за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у розмірі 51 грн (12-13).

20.05.2020 ОСОБА_1 звернулися до Ковельського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, де їй 20.05.2020 було призначено відповідного адвоката - Колєсніка Б.В. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 16.03.2018 №1014) за захистом своїх прав та інтересів (а.с.9-11).

16.07.2020 представник позивача ознайомився із матеріалами виконавчого провадження ВП №61751687 та отримав копію оскаржуваної Постанови (а.с.14-15).

20.07.2020 позивач звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 КАС, відповідно до якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Тобто, законом чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності (як у спірному випадку) встановлено спеціальний десятиденний строк, який обчислюється з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної Постанови) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

При цьому, необхідно вказати, що пропуск цього строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 КАС особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

Як зазначає апелянт остання не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вона була обізнана про існування оскаржуваної постанови у травні 2020 року коли отримала постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.04.2020 ВП №61751687, так як відомості, що містяться у постанові про відкриття виконавчого провадження не є тотожними тим відомостям, що наведені у Постанові, зокрема щодо обставин вчинення інкримінованого позивачці правопорушення, доказів та можливих очевидців, мотивів виходячи з яких відповідач прийняв оскаржуване рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності, обтяжуючих та пом`якшуючих обставин справи.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що змісту оскаржуваної Постанови видно, що у ній особисті дані позивача. Крім того у графі «Вилучені документи, речі отримав» наявний підпис ОСОБА_1 та зазначено, що від ознайомлення з Постановою правопорушник відмовився (а.с.15).

Відтак, з наведених відомостей можна зробити висновок, що позивач-апелянт знала про наявність оскаржуваної Постанови ще станом на дату її винесення і після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження на виконання Постанови (травень 2020 року) їй було відомо про її існування та з яких підстав та мотивів прийнята така Постанова, проте за отримання її копії з метою подальшого оскарження така звернулась лише 16.07.2020.

У рішенні від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011 Конституційний Суд України роз`яснив, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, а інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даним позовом і нею не надано суду належних обґрунтувань та доказів на підтвердження поважності причин пропуску цього строку, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті 123 КАС.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги перелічених процесуальних норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 18 вересня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 13 листопада 2020 року.