Справа № 640/20491/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2020 року м. Київ № 640/20491/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Палій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у м.Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз»

про стягнення податкового боргу,

за участю представників сторін:

від позивача: Аліфанов Т.Ю.

від відповідача: Кирей О.В.

встановив:

Головне управління ДПС у м.Києві (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» (надалі також - відповідач) про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 7 372 286,61грн., який є узгодженим.

Відповідач проти заявлений позовних вимог заперечував, просив суд в позові відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» перебуває на обліку в органах ДПС та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI зі змінами та доповненнями (надалі - Податковий кодекс) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до інтегрованої картки платника податків, ТОВ «Фактор Нафтогаз», за останнім рахується заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість та податку на прибуток приватних підприємств у загальному розмірі 7 372 286,61 грн.

Зазначена сума податкового боргу з податку на додану вартість виникла на підставі узгоджених сум податкових зобов`язань, згідно нарахованих декларацій з податку на додану вартість № від 20.01.2020, № від 20.02.2020, № від 24.03.2020, № від 20.05.2020, № від 22.06.2020, на підставі донарахованих контролюючим органом сум податкових зобов`язань, згідно прийнятого податкового повідомлення - рішення №2 від 13.02.2019, № від 10.06.2020, уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 01.04.2020, № від 30.06.2020, однак не сплачених у визначеному законом порядку, та податкового боргу з податку на прибуток підприємств, що виникла на підставі узгоджених сум податкових зобов`язань, згідно нарахованих декларацій з податку на прибуток підприємств № від 02.03.2020, та № від 08.05.2020.

Відповідно до пп. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків увстановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Контролюючим органом направлено ТОВ «Фактор Нафтогаз» податкову вимогу №108739-17 від 23.11.2017.

Згідно п.п.20.1.34 п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу передбачено право податкового органу - звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу передбачено, що органами стягнення є виключно органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу у межах повноважень.

Разом з тим, відповідно до п. 95.1., 95.2 та 95.3 ст. 95 Податкового кодексу, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючими органами, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 07.10.2019 №640/7385/19, залишеного без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019, відмовлено в задоволенні позову ТОВ «Фактор Нафтогаз» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнати нечинним, протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2019 №2 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 4104795,00грн.

Враховуючи викладене та керуючись внутрішнім переконанням, дослідивши подані сторонами матеріли та докази, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фактор Нафтогаз» () податковий борг в розмірі 7 372 286, 61 грн. з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Нафтогаз" () на користь Головного управління ДПС у м.Києві () судовий збір в розмірі 21020,00грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій