Справа № 200/9778/20-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р. Справа№200/9778/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні без повідомлення сторін) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 )

до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5)

про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості у розмірі 20974 грн. 08 коп.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року у сумі 20974 грн. 08 коп., стягнення з відповідача заборгованості з пенсії за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року у сумі 20974 грн. 08 коп.

Ухвалою від 22 жовтня 2020 року Донецький окружний адміністративний суд позовну заяву позивача прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі № 200/9778/20-а. Одночасно суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, задовольнивши клопотання позивача визнав поважними причини пропуску строку звернення позивача із позовом до суду, зобов`язав відповідача надати суду належним чином засвідчені копії витягу з пенсійної справи позивача відповідно спірних правовідносин та всі інші докази, які стали підставою для вчинення відповідачем спірних дій.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач у позовній заяві зазначила, що до листопада 2018 року отримувала пенсію у зв`язку із втратою годувальника на неповнолітніх дітей, а з жовтня 2017 року має право на отримання пенсії за віком. Зазначає, що заборгованість із пенсії за віком була їй виплачена за період з 1 жовтня 2017 року по 31 червня 2018 року, а з липня 2018 року позивач отримує лише поточну пенсію за віком. Проте заборгованість з виплати пенсії у зв`язку із втратою годувальника на дітей в розмірі 20 974 грн. 08 коп. за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року їй виплачена так і не була. Позивач звернулась із заявою щодо виплати їй заборгованості з виплати пенсії по втраті годувальника на дітей за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року до відповідача, проте відповідач надав їй відповідь у якій, посилаючись на Постанову КМУ № 637, зазначив, що заборгованість з виплати пенсії в сумі 20 974 грн. 8 коп. буде їй виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку такої виплати.

Відповідач заперечує проти позовних вимог, зазначає, що на підставі особистої заяви від 17 травня 2017 року про запит пенсійної справи зі Слов`янського ОУПФУ Донецької області, позивач перебувала на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа по матеріалам електронної пенсійної справи та отримувала пенсію в разі втрати годувальника на утриманця ОСОБА_2 . Згідно атестату від 19 травня 2017 року, що виданий Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, борг за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року у розмірі 20 974 грн. 08 коп. позивачу не виплачено. Після отримання витягів з протоколу комісії пенсійна справа була відпрацьована на виплатний період червня 2018 року. В червні 2018 року позивач отримала пенсійні виплати за період з 1 жовтня 2017 року по 31 червня 2018 року. Відповідач звертає увагу суду на той факт, що 21 листопада 2018 року ОСОБА_2 надав до Управління заяву про зміну одержувача у зв`язку з повноліттям. Щодо виплати заборгованості відповідач зазначає, що такі суми виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, який до теперішнього часу ще не визначений. Також відповідач звертає увагу суду на той факт, що з позовної заяви не зрозуміло, яке саме рішення оскаржується та які дії управління позивач вважає неправомірними, оскільки жодного рішення про відмову в поновленні виплати пенсії стосовно позивача відповідачем не приймалось.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 11 травня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки від 16 травня 2017 року № 1426-87252 позивач є внутрішньо переміщеною особою з фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_2 .

Позивач є отримувачем пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , що видане Донецьким УПФУ у м. Краматорську 13 жовтня 2017 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач до 17 травня 2017 року перебувала на обліку у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Як зазначила позивач, під час її перебування на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області вона отримувала пенсію у зв`язку із втратою годувальника на неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З жовтня 2017 року позивач набула право на отримання пенсії за віком.

17 травня 2017 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила запросити її пенсійну справу з УПФУ м. Слов`янська Донецької області та встановити на облік в Управлінні ПФУ у м. Краматорську Донецької області.

З 12 червня 2017 року відповідно до розпорядження № 93492 позивача взято на облік до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області як отримувача пенсії по втраті годувальника, ОСОБА_4 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утриманців - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як зазначає у відзиві відповідач, на підставі витягу з протоколу засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам № 77 пенсійна справа була відпрацьована на виплатний період червня 2018 року.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами по справі, пенсію за період з 1 жовтня 2017 року по 31 червня 2018 року позивач отримала. З липня 2018 року позивач отримує поточну пенсію за віком.

Проте, борг з пенсійних виплат за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року в загальній сумі 20 974 грн. 08 коп. є не виплаченим, що підтверджується атестатом Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 4846 від 19 травня 2017 року, а також не заперечується відповідачем, про що зазначено в листі відповідача від 27 лютого 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 вказаного Закону, згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 6 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Європейський суд з прав людини зазначив, що в контексті ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття «майно» охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (п.74 рішення від 02.03.2005 у справі «Von Maltzan and Others v. Germany»). Європейський суд з прав людини зробив висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту, та сформував позицію для інтерпретації вимоги як такої, що може вважатися «активом»: вона повинна мати обґрунтовану законну підставу, якою, зокрема, є чинна норма закону, тобто встановлена законом норма щодо виплат (пенсійних, заробітної плати, винагороди, допомоги) на момент дії цієї норми є «активом», на який може розраховувати громадянин як на свою власність. Таким чином, ст.1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних (законних) очікувань».

Суд зазначає, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії по втраті годувальника за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року. Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з пенсії між сторонами немає.

Суд не приймає до уваги долучені відповідачем до матеріалів справи документи, що стосуються нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 , оскільки предметом розгляду даної справи є саме не виплачена сума заборгованості позивачу.

Наявність нарахованої, але не виплаченої суми боргу по пенсійним виплатам позивачу за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року у розмірі 20 974 грн. 08 коп. підтверджується відповідачем у своїй відповіді на звернення позивача від 27 лютого 2020 року та відзивом на позовну заяву, а також нарахована сума боргу підтверджується наявним в матеріалах справи атестатом, якій був сформований Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 19 травня 2017 року при передачі пенсійної справи позивача до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області.

У зв`язку із наведеним вище суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо невиплати заборгованості по пенсійним виплатам за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року в сумі 20 974 грн. 8 коп. з подальшим стягненням з відповідача такої заборгованості підлягають задоволенню.

Крім того, позивач у позовній заяві заявила суду клопотання про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення відповідно до статті 382 КАС України.

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до статті 382 КАС України встановлення судового контролю є правом, а не обов`язком суду. Крім цього, позивач не навів обґрунтованих підстав щодо намірів відповідача не виконувати рішення суду, внаслідок чого дане клопотання не підлягає задоволенню.

З огляду на досліджені матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. відповідно до квитанції від 19 жовтня 2020 року № 42.

Таким чином, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про визнання протиправною бездіяльності, стягнення заборгованості у розмірі 20 974 грн. 08 коп. задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5), яка виразилась у невиплаті ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованості по пенсії за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року у сумі 20 974 грн. 08 коп.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість по пенсії за період з 1 вересня 2014 року по 31 січня 2016 року у сумі 20 974 (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні) 08 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ).

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 16 листопада 2020 року. Повне судове рішення складено 16 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар