Справа № 826/371/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Київ № 826/371/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про визнання протиправним та скасування постанови,

установив:

05.01.2018 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (далі - позивач, ПрАТ «Київський страховий дім») до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - відповідач, Нацкомфінпослуг) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 06.12.2017 №1289/1995/13-5/14/П про застосування штрафної санкції за порушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем декілька разів застосовано штрафну санкцію за одне і те саме правопорушення, що суперечить частині першій статті 61 Конституції України. Наголошено, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не дотримано порядку повторного застосування заходу впливу за невиконання розпорядження №2175.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.01.2018 позовну заяву ПрАТ «Київськи страховий дім» прийнято до провадження і призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням та викликом учасників справи.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву з доданими документами, в якому висловлено прохання в задоволенні позовної заяви відмовити з огляду на її безпідставність.

В судовому засіданні представники сторін письмово викладені позиції підтримали.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотаннями представників сторін, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Отже, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як видно з матеріалів справи, 01.06.2017 відповідачем винесено розпорядження №2175 «Про застосування заходу впливу до Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (т. 1 а.с. 13-16) за порушення вимог законодавства у сфері фінансових послуг, яким зобов`язано позивача усунути порушення, а саме - порушення пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та повідомити відповідача з наданням підтверджуючих документів у термін до 23.06.2017.

11.07.2017 відповідачем складено акт про правопорушення, вчиненні ПрАТ «Київський страховий дім» на ринку фінансових послуг №1347/13-4/14 (т. 1 а.с. 35-36), із змісту якого вбачається, що позивачем не надано документів на підтвердження виконання розпорядження №2175, чим порушено вимоги законодавства про фінансові послуги, а саме: пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 №2319 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.12.2012 за №2112/22424 (далі - Положення №2319), яким визначено, що рішення Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу після набрання ними чинності є обов`язковими для виконання учасниками ринку фінансових послуг.

На підставі вказаного акту, постановою від 03.08.2017 №906/1347/13-4/14/П (т. 1 а.с. 42-44) відповідачем до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 700,00 грн.

11.09.2017 відповідачем складено акт про правопорушення, вчиненні ПрАТ «Київський страховий дім» на ринку фінансових послуг №1756/13-4/14 (т. 1 а.с. 54-55), згідно з яким позивачем не надано документів на підтвердження виконання розпорядження №2175, чим товариством порушено вимоги законодавства про фінансові послуги - пункту 5.9 розділу V Положення №2319, у зв`язку з чим постановою від 03.10.2017 №1108/1756/13-4/14/П (т. 1 а.с. 58-60) до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 3 400,00 грн.

08.11.2017 відповідачем складено акт про правопорушення, вчиненні ПрАТ «Київський страховий дім» на ринку фінансових послуг №1995/13-5/14 (т. 1 а.с. 74-75), відповідно до якого позивачем не надано документів на підтвердження виконання розпорядження №2175, чим порушено вимоги законодавства про фінансові послуги - пункту 5.9 розділу V Положення №2319, у зв`язку з чим постановою від 06.12.2017 №1289/1995/13-5/14/П (т. 1 а.с. 79-80) до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 6 800,00 грн.

Не погоджуючись з такою постановою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Повноваження Нацкомфінпослуг у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 28 вказаного Закону, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів.

Частиною першою статті 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових пocлуг» передбачено, що у разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону.

Стаття 40 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових пocлуг» встановлює перелік заходів впливу, які може застосовувати Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Одним із встановлених статтею 40 зазначеного Закону заходом впливу є накладання штрафу в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону (пункт 3 частини1).

Приписам наведеної норми кореспондують положення пункту 2.1 розділу II Положення №2319, яким визначено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такі заходи впливу, як накладання штрафу в розмірах, передбачених статтею 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 41 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових пocлуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 2.4 Положення №2319 у разі несплати штрафу особою в добровільному порядку у строк, передбачений постановою, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку.

З викладених норм вбачається, що у разі ухилення від виконання розпорядження відповідачем може бути застосовано захід впливу у вигляді штрафу. При цьому, якщо штраф не буде сплачено у добровільному порядку, він стягується Нацкомфінпослуг у судовому порядку. Аналогічна правова позиція виклаена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №826/578/16 (адміністративне провадження №К/9901/13884/18).

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до абзацу 7 пункту 2.4 Положення №2319 якщо до особи застосований захід впливу у вигляді штрафної санкції (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринках фінансових послуг, і цією особою сплачено штраф, але правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф), не усунуто, то до такої особи може бути застосований захід впливу, передбачений підпунктом 1 пункту 2.1 цього розділу.

Підпунктом 1 пункту 2.1 розділу II Положення №2319 передбачено, що Нацкомфінпослуг може застосовувати такий захід впливу, як зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення, який, у свою чергу, згідно з пунктом 2.2 Положення оформляється письмовим розпорядженням (приписом) Нацкомфінпослуг.

Таким чином, аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що відповідач наділений правом повторного застосування до порушника заходу впливу шляхом зобов`язання його вжити заходів для усунення порушення, що оформлюється розпорядженням, лише у разі оплати порушником штрафу та не усунення правопорушення, за яке застосовано штрафну санкцію (штраф). Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №826/15547/16, від 05.03.2019 у справі №826/10890/16.

Матеріали справи не містять доказів сплати штрафу чи доказів винесення відповідачем розпорядження про застосування до товариства заходу впливу передбаченого підпунктом 1 пункту 2.1 розділу II Положення №2319.

З наведеного вбачається, що за порушення вимог пункту 5.9 розділу V Положення №2319, а саме - невиконання розпорядження від 01.06.2017 №2175, позивач вже притягався до відповідальності шляхом застосовування штрафної санкції у розмірі 1700 грн. та 3400 грн. відповідно до зазначених постанов Нацкомфінпослуг.

Отже, відповідач, в порушення вказаних положень, вийшов за межі наданих повноважень та не дотримався встановленого законом порядку та, як наслідок, постановою від 06.12.2017 №1289/1995/13-5/14/П повторно застосував до позивача штрафні санкції за невиконання розпорядження від 01.06.2017 №2175, які вже застосовувались названими постановами, тобто повторно наклав штраф за одне і те саме правопорушення.

Таким чином, спірна постанова Нацкомфінпослуг суперечить вимогам статті 61 Конституції України, якою визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова від 06.12.2017 №1289/1995/13-5/14/П про накладення штрафної санкції (штрафу) на ПрАТ «Київський страховий дім» за правопорушення, вчинене на ринку фінансових послуг, є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності своєї постанови.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, оскільки з матеріалів справи вбачається прийняття відповідачем постанови, яка не відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-247, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.12.2017 №1289/1995/13-5/14/П про накладення штрафних санкцій (штрафу) за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Стягнути з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг за рахунок державних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві 00 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41, оф. 407; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 25201716).

Відповідач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Грінченка, 3; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 38062828).

Суддя О.М. Чудак