Справа № 607/11831/20
Суддя: Холява О. І.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 Справа №607/11831/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Холяви О.І., за участю секретаря судового засідання Кісіль Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 , до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАК №2310318 від 28 березня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Позов мотивований тим, що постановою серії ЕАК №2310318 від 28 березня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 28 березня 2020 року о 20.47 год. по вул. Л. Українки в м. Тернополі він, керуючи транспортним засобом ЗАЗ Chery SQR д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі коли права права була вільною не маючи наміру здійснити поворот чи розворот, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП. Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Так, на відеореєстраторі працівників поліції вбачається, що службовий автомобіль працівників поліції рухається у правій смузі руху безпосередньо позаду транспортного засобу, яким керував позивач. Такими діями працівники поліції створювали перешкоду для перестроювання водія у ліву смугу руху, оскільки це б призвело до зіткнення двох автомобілів. Таким чином, він не міг перелаштуватися в іншу смугу руху без створення перешкоди в русі для службового автомобіля працівників поліції та тим самим не створивши загрозу безпеці дорожнього руху. Також, представник позивача посилається на те, що на вказаній ділянці дороги дозволений рух прямо в обох смугах руху. Обмежувальних знаків на вказаній ділянці руху немає. Також, вважає, що працівниками поліції безпідставно зупинено автомобіль мотивуючи рух автомобіля у крайній правій смузі, однак притягнуто до відповідальності його не було. Крім того, працівники поліції при винесенні оскаржуваної постанови не роз`яснили водієві його прав, передбачених ст.168 КУпАП. На підставі викладеного, просить поновити строк для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Від Управління патрульної поліції в Тернопільській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подавши попередньо на адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності його та представника.

За вказаних обставин, відповідно до вимог ч.3 ст.205 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутності учасників справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Постановою серії ЕАК №2310318 від 28 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він 28 березня 2020 року о 20.47 год. керував транспортним засобом ЗАЗ Chery SQR д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Л. Українки в м. Тернополі в крайній лівій смузі коли права була вільна, не маючи намір здійснити поворот ліворуч чи розворот, при перевірці документів водій не мав поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1 (ґ) ПДР України відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою для скасування оскаржуваної постанови на думку позивача є те, що зупинка його транспортного засобу була неправомірною за те, що він керував автомобілем в крайній лівій смузі коли права була вільна, за що його до відповідальності не було притягнуто, відтак вважає винесену постанову серії ЕАК №2310318 безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п.11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 1ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Підпунктом 2.1 (ґ) ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджуючі документи (посвідчення).

Так, Закон України від 1 липня 2004 року "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті першої цього Закону).

Відповідно до п.21.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.2 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Відповідно до п.21.4 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Згідно ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 частини першої статті 32 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, виходячи з системного аналізу вищевказаних норм, інспектор поліції, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17 наголосив, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вказаного в оскаржуваній постанові представником відповідача до відзиву на позовну заяву долучено диск із відеозаписом з нагрудних камер поліцейських з дослідження якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи траспортним засобом по вул. Л. Ураїнки в м. Тернополі, рухався у крайній лівій смузі без наміру здійснити поворот ліворуч, а також, не пред`явив на вимогу працівника поліса ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів, пояснивши, що не міг оформити даний поліс через поширення хвороби короновірусу. Відповідачем були дотримані процедура і порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, ОСОБА_1 роз`ясненні його права, передбачені КУпАП.

Із змісту ст.8 КУпАП слідує, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які вчинили адміністративне правопорушення.

Суд, не бере до уваги пояснення позивача та його представника, зазначені у позовній заяві, згідно яких заперечується вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, оскільки дане твердження не доведено та спростовуються даними, які містяться у постанові у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2310318 від 28 березня 2020 року та оглядом відеозапису, якими підтверджується факт вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Жодних доказів, які б спростовували винність позивача в скоєнні адміністративного правопорушення позивачем та його представником суду не надано.

Щодо вимог позивача про поновлення строку оскарження спірної постанови, суд виходить з наступного.

Згідно п.3 Прикінцевих положень КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення .

Отже, виходячи із наведеного, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження постанови серії ЕАК №2310318 від 28 березня 2020 року.

При вказаних обставинах, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а заявлені вимоги та викладені у позовній заяві доводи є безпідставними та необгрутованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями Правил дорожнього руху України, ст.ст.122, 132-1, 251, 280, 283, 284 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАК №2310318 від 28 березня 2020 року.

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), в інтересах якого діє його представник ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя Холява О.І.