Справа № 640/11555/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Київ № 640/11555/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» (далі також позивач, товариство) з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі також - відповідач, Нацкомфінпослуг), в якому просило суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.05.2019 №965.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що оскаржуване Розпорядження прийнято відповідачем всупереч Закону України «Про електронну комерцію», Цивільного кодексу України, Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а висновки щодо укладання товариством договорів з порушеннями порядку їх укладання є протиправними.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову та звертає увагу суду на відсутність порушених прав позивача, оскільки оскаржуване розпорядження вичерпало свою дію у зв`язку із закінченням терміну його виконання.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно, ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» організований сервіс з надання онлайн позик, який забезпечує надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом укладення з клієнтами електронних договорів позики.

15.02.2019 року відповідачем складено Акт про правопорушення, вчинені товариством №116/16-5/15, в якому зазначено, що в період з 01.07.2018 року по 28.02.2019 року позивачем укладались договори з порушенням порядку їх укладання, а саме: у зазначений період товариство надавало позики не на підставі договору, тобто в порушення ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Також зазначено, що у вказаний період позивач укладав з клієнтами договори про надання кредиту на підставі двох алгоритмів, а саме: алгоритм №1 діяв в період з 01.07.2018 по 13.02.2019, алгоритм №2 діяв в період з 14.02.2019 по 28.02.2019 та встановлено, що обидва алгоритми містять порушення і не призводять до укладання договорів.

Також посадовою особою відповідача зазначено, що порядок акцептування пропозиції товариства не відповідає положенням абзацу третього частини шостої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", згідно з яким відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

27.05.2019 року товариством надано через «Електронну канцелярію» відповідача пояснення у справі про правопорушення №190227-1 від 27.05.2019 за вказаним Актом.

Оскільки з наданих товариством документів встановлено недотримання порядку укладення електронного договору, встановленого статтями 11 та 12 Закону України "Про електронну комерцію", на думку посадової особи відповідача укладений договір є такими, що не прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі, а тому згідно частин першої та другої статті 1055 Цивільного кодексу України є нікчемним і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, відповідно до частини першої статті 216 цього Кодексу.

На підставі Акту від 15.02.2019 №116/16-5/15 відповідачем винесено Розпорядження №965 від 28.05.2019 року, яким зобов`язано товариство усунути причини, що сприяли порушенню законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про вжиті заходи з наданням підтверджуючих документів у термін до 27.06.2019 року включно.

З огляду на те, що з метою уникнення будь-яких помилок та забезпечення реальної згоди клієнта на отримання позики на визначених умовах, надання клієнтом-позичальником відповіді на прийняття (акцепт) пропозиції ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП» укласти електронний договір позики (оферти) здійснюється в декілька кроків шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, зміст яких чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею, означене відповідає абзацу четвертому частини шостої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", а отже розпорядження Нацкомфінпослуг від 28.05.2019 року №965 про застосування заходу впливу до ТОВ «АІА ФІНАНС ГРУП», за доводами позивача, прийнято в результаті неправильного застосування відповідачем норм матеріального права, у зв`язку з чим мало місце дане звернення до суду з адміністративним позовом задля визнання оскаржуваного розпорядження протиправним та його скасування.

Не погоджуючись з діями відповідача по проведенню перевірки діяльності позивача та складанню акта про правопорушення, а також з винесеним на підставі такого акта розпорядженням, Товариством подано позовну заяву до суду.

Дослідивши подані документи і наявні матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, а також оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III встановлено, що ринки фінансових послуг - це сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Відповідно до п. 1.3 розділу I Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 №2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 №2112/22424 (надалі - Положення №2319), метою цього Положення є врегулювання правовідносин, пов`язаних із складанням уповноваженими та посадовими особами Нацкомфінпослуг документів про порушення законодавства про фінансові послуги застосуванням Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу; захистом прав учасників ринків фінансових послуг під час застосування Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу; оскарженням рішень Нацкомфінпослуг або уповноважених осіб Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу.

Згідно п. 1.5 розділу I Положення №2319, Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів. Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, зокрема, в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (п. 1.11 розділу I Положення №2319).

Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта. Акт про правопорушення, складений посадовою особою Нацкомфінпослуг, повинен містити документи, дані та інформацію, які підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги. Такі документи, дані та інформація долучаються до акта про правопорушення (абз. 1, 2 п. 4.2 розд. IV Положення №2319).

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що Нацкомфінпослуг було дотримано процедурні моменти при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Стосовно доводів, покладених в основу розпорядження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст.207 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції».

Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Згідно ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи вбачається, що оферта опублікована позивачем на сайті відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідно до ст.633 ЦК України має правовий статус публічного договору і, відповідно до ст.641 ЦК України, є одночасно запрошенням робити пропозиції (оферти) щодо укладання договору.

У позивача вказані пропозиції клієнтів реалізовані у формі заявок, що містять всі умови договору, включаючи умови, що містяться за перенаправлення (відсилання) на оферту, які вчинені з дотриманням ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», і, відповідно до цієї ж норми є невід`ємною частиною Заявки, а отже і пропозиції клієнта укласти договір кредиту. Вказані заявки підписуються клієнтами електронним підписом одноразовим ідентифікатором у відповідності до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідь особі про погодження її заявки, а отже і досягнення сторонами в належній формі згоди з всіх істотних умов договору надається позивачем шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, зміст яких чітко роз`яснено в оферті (розділ ІІ п.8) шляхом перерахування грошових коштів з відповідним призначенням платежу на банківський рахунок клієнта, з урахуванням вимог ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Одночасно клієнту надсилається повідомлення про погодження заявки із копією самої заявки, в якому міститься електронний підпис позивача - credit365.

В акті перевірки, між тим, факт підписання повідомлення про погодження заявки електронним підписом позивача не враховано, так само як і положення ч.1 ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», що встановлює правові наслідки підписання таким підписом електронного документу.

При цьому, Законом України «Про електрону комерцію» не визначено, що пропозицію укладання договору обов`язково робить кредитодавець.

Як зазначалося вище договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, позивачем укладено договори кредиту за Алгоритмом-1 належним чином у відповідності до ст.ст.638, 639 ЦК України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про електрону комерцію».

Крім того, як вбачається з наведеного алгоритму укладання договору про надання кредиту, клієнт повністю і безумовно акцептує направлену йому пропозицію (оферту) укладання договору, умовами якого чітко визначено порядок здійснення фінансування за ним. Зокрема п.2.3. договору передбачає обов`язки сторін, щодо виконання умов, зазначених в договорі та заявці позичальника, виникають з моменту перерахування кредитодавцем грошових коштів у сумі кредиту згідно заявки (із посиланням в призначенні платежу на дату і номер відповідної заявки) на рахунок позичальника.

Таким чином, Алгоритм-2 укладання договору передбачає і акцептування умов договору, і перерахування грошових коштів за договором, що повністю відповідає вимогам ст.ст.638, 639, 1046 ЦК України.

У силу ч.ч.1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення останніх.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із задоволенням позову підлягають відшкодуванню повністю.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.05.2019 №965 про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» .

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1Б, код 41184403) судові витрати у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ФІНАНС ГРУП» (01001, м. Київ, вул. Михайлівська, 15/1Б, код 41184403)

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій