Справа № 480/3059/20
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Соп`яненко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 р. Справа № 480/3059/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Депутата Глухівської міської ради Сумської області сьомого скликання Халявка Миколи Олександровича на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021 по справі № 480/3059/20

за позовом Депутата Глухівської міської ради Сумської області сьомого скликання ОСОБА_1

до Виконуючої обов`язки міського голови, секретаря Глухівської міської ради Сумської області Демішевої Олени Миколаївни третя особа Глухівська міська рада Сумської області

про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся депутат Глухівської міської ради Сумської області сьомого скликання Халявко Микола Олександрович з адміністративним позовом до виконуючої обов`язки міського голови, секретаря Глухівської міської ради Сумської області Демішевої Олени Миколаївни, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача у частині невиконання пунктів 16,17,18,26 Регламенту Глухівської міської ради Сумської області, затвердженого рішенням №13 від 17.12.2015, щодо нескликання позачергової сесії за пропозицією депутатів від 10.03.2020.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом депутата Глухівської міської ради Сумської області сьомого скликання ОСОБА_1 до виконуючої обов`язки міського голови, секретаря Глухівської міської ради Сумської області Демішевої Олени Миколаївни про визнання бездіяльності протиправною.

Позивач не погодився із такою ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є депутатом міської ради та звернувся із позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача у частині невиконання пунктів 16,17,18,26 Регламенту Глухівської міської ради Сумської області, затвердженого рішенням №13 від 17.12.2015, щодо нескликання позачергової сесії за пропозицією депутатів від 10.03.2020.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив з того, що депутат місцевої ради має право реалізувати свої права щодо внесення пропозицій для розгляду їх радою та її органами, пропозицій і зауважень до порядку денного засідань ради та її органів, порядку розгляду обговорюваних питань та їх суті, на розгляд ради та її органів пропозицій з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю. Саме у такий спосіб депутат місцевої ради реалізує своє право на участь у діяльності ради та у прийнятті радою відповідних рішень. На підставі викладеного, суд першої інстанції прийшов до висновку, що депутат місцевої ради законодавчо не наділений правом на звернення до суду з позовом. Нормами чинного законодавства для депутата встановлений особливий спосіб впливу на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, який реалізується через права, визначені законодавством.

Також виходив з того, що позивач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має право на звернення до адміністративного суду з позовом лише у випадках, коли таке право передбачено законом.

Колегія суддів не погоджується із такою ухвалою суду першої інстанції та зазначає, що вона підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з таких підстав.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС).

Частиною 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Цю конституційну норму необхідно застосовувати з урахуванням її офіційного тлумачення, наданого Конституційним Судом України. Зокрема, у справі громадянки ОСОБА_2 щодо права на оскарження в суді неправомірних дій посадової особи Конституційний Суд України офіційно розтлумачив ч. 2 ст. 55 Конституції України. Її необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді (ч. 1 п. 1 рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997).

Обґрунтовуючи свою позицію, Конституційний Суд зазначив, що ст. 55 Конституції України "не визначає, які саме рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади і місцевого самоврядування чи посадових і службових осіб можуть бути оскаржені, і встановлює принцип, відповідно до якого в суді можуть оскаржуватися будь-які рішення, дії та бездіяльність". Тим самим створено механізм реалізації конституційного права особи на судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Звідси випливає, що Конституцією України гарантовано і забезпечено кожній людині і громадянину право на звернення до суду за захистом своїх прав чи свобод (ч. 9 п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25.11.1997).

З наведеного офіційного тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України випливає, що право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права, свободи та інтереси чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Таким чином, право на оскарження до суду рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, про яке йдеться у ч. 2 ст. 55 Конституції України, має спеціальну мету і призначення правовий захист порушених прав та свобод особи, усунення перешкод у їх реалізації.

Отже, предметом судового захисту є суб`єктивні права, свободи та інтереси особи.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

У ст. 5 КАС України взаємозв`язок між правом особи на звернення до суду і порушенням її суб`єктивних прав знайшов остаточне закріплення. Зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, завдання адміністративного судочинства не можуть бути реалізовані у разі звернення особи до суду за захистом прав, свобод та інтересів, які не належать їй особисто.

Колегія суддів зазначає, що право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, складовою якого є право звернення до суду (право на доступ до судової процедури), не є абстрактним, а пов`язане з правом конкретної особи, в інтересах якої виникає судовий процес, і з її переконанням у тому, що держава (в особі органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб) протиправно втрутилася у її права або свободи.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що посилання суду першої інстанції на те, що депутат не може звернутися до суду за захистом свого порушеного права є безпідставними, оскільки у спірних правовідносинах він діє як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу, як фізична особа, чиї права, як депутата, були порушені, оскільки він був позбавлений можливості реалізувати свої повноваження, надані йому Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад».

Вказана позиція узгоджується із позицією, викладеною у постанові ВС від 27 листопада 2019 року у справі №540/380/19.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Депутата Глухівської міської ради Сумської області сьомого скликання Халявка Миколи Олександровича - задовольнити.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 по справі № 480/3059/20 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов