Справа № 120/4434/20-а
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 листопада 2020 р. Справа № 120/4434/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому проваджені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо незабезпечення права позивача на безоплатне отримання цигарок та сірників відповідно до норми №4, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №336 від 16 червня 1992 року.

Ухвалою від 01.09.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

30.09.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі, з наступних підстав.

Постановою Кабінету міністрів України №336 від 16.06.1992 року встановлено норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції, а саме нормою №4 для засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки та арештних домах передбачено, що засудженим, які палять і забезпечуються продуктами харчування за нормою № 4, видається 6 цигарок VI класу на добу та 3 коробки сірників на місяць (на одну особу).

Відповідно до вище вказаної норми Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№1)" зазначає, що не являється ні виправною колонією максимального рівня безпеки, ні арештним домом, що підтверджується Переліком найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 10 травня 2017 року № 1519/5, а тому вимоги позивача у заявленому адміністративному позові є безпідставними.

15.10.2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Водночас, дата ухвалення судового рішення у цій справі обумовлена перебуванням головуючого судді на самоізоляції з 03.11.2020 року по 12.11.2020 року включно.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , згідно з вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 року, засуджений до покарання у вигляді довічного позбавлення волі та починаючи з 02.06.2010 року відбуває покарання у Державній установі "Вінницька установа виконання покарань (№1)".

Відповідно до Переліку найменувань органів, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 10.05.2017 року № 1519/5 Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" за рівнем безпеки виправної колонії є установою виконання покарань.

03.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" про забезпечення його цигарками та сірниками відповідно до норми №4 Постанови Кабінету міністрів України №336 від 16.06.1992 року.

На переконання позивача, Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" протиправно не забезпечує його цигарками та сірниками відповідно до норми №4 Постанови Кабінету міністрів України №336 від 16.06.1992 року, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Згідно з частиною першою статті 1 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі- КВК України) кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Кримінально-виконавче законодавство України складається з цього Кодексу, інших актів законодавства, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 КВК України).

Відповідно до частини першої статті 3 КВК України до засуджених, які відбувають покарання на території України, застосовується кримінально-виконавче законодавство України.

Норми харчування осіб, позбавлених волі, встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч. 5 ст. 115 КВК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.1992 №336 "Про норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально - виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках - розподільниках та інших приймальниках Національної поліції" (далі - Постанови №336) затверджено норми харчування, норми заміни продуктів харчування та порядок їх застосування щодо осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції.

Так, зокрема, Постановою №336 затверджено:

- норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції, згідно з додатком 1;

- норми заміни продуктів харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції, згідно з додатком 2;

- порядок застосування норм харчування та норм заміни продуктів харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках-розподільниках та інших приймальниках Національної поліції, згідно з додатком 3.

Додатком №1 Постанови №336 встановлено, що засуджені, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки та арештних домах, забезпечуються харчуванням за нормою №4А (загальна норма).

В додатку №1 до Постанови №336 зазначено, що засудженим, які палять і забезпечуються продуктами харчування за нормою №4, видається 6 цигарок VI класу на добу та 3 коробки сірників на місяць (на одну особу).

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що засудженим, які палять та тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки та арештних домах видається 6 цигарок VI класу на добу та 3 коробки сірників на місяць (на одну особу).

З огляду на те, що Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" за рівнем безпеки виправної колонії є установою виконання покарань, а норма №4 Постанови Кабінету міністрів України №336 від 16.06.1992 року поширюється лише на засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки та арештних домах, суд доходить висновку про безпідставність заявлених позовних вимог та як наслідок про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Посилання представника позивача на те, що листом Вінницької місцевої прокуратури №104-115-15 від 08.08.2018 року та листом Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції №8/417-18/П-350 фактично підтверджено право позивача на отримання цигарок та сірників відповідно до норми №4 Постанови Кабінету міністрів України №336 від 16.06.1992 року є необґрунтованими, оскільки дана норма розповсюджується лише на засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки та арештних домах.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, судом не встановлено, питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, ст. 1, 2, 3 Кримінально-виконавчого кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.1992 №336 "Про норми харчування осіб, які тримаються в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах Державної кримінально - виконавчої служби, ізоляторах тимчасового тримання, приймальниках - розподільниках та інших приймальниках Національної поліції", суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№1)" (вул. Брацлавська, 2, м. Вінниця, 21100, ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович