Справа № 219/7228/20
Суддя: Дубовик Р. Є.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 219/7228/20
Провадження № 2-а/219/72/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Зубенко Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті справу адміністративної юрисдикції за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Менжинського Дмитра Сергійовича, Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним адміністративним позовом, ОСОБА_1 просить визнати незаконною та скасувати постанову старшого сержанта сектору реагування патрульної поліції поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Менжинського Дмитра Сергійовича від 23 липня 2020 року серії БАА № 170380 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову посилається на те, що він 23 липня 2020 року о 05 годині 47 хвилин на автомобілі марки ЗАЗ-110308, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , рухався по а/д Михайлівка-Селідове-Курахове, перетинаючи с. Берестки Донецької області по вул. Центральній, де був зупинений співробітниками поліції, який пояснив, що підставою для зупинки транспортного засобу було порушення правил дорожнього руху з його боку як водія. Співробітник поліції запропонував йому надати водійське посвідчення, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Ці вимоги він виконав. Після чого співробітник поліції повідомив йому, що на його ім`я буде винесена постанова про адміністративне правопорушення у зв`язку із тим, що нібито ним були порушені правила дорожнього руху України, а саме те, що він, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2а) ПДР України та положення ч. 2 ст. 122 КУпАП. На його клопотання щодо надання йому можливості викликати адвоката на місце зупинки та розгляду адміністративної справи, співробітник поліції відповів категоричною відмовою, пояснивши, що на дорозі таке право не може бути ним реалізовано і така допомога може бути йому надана тільки в суді. Посилається на те, що у постанові зазначено, що місцем вчинення адміністративного правопорушення є вул. Центральна у с. Берестки Покровського району Донецької області, в той же час, місцем розгляду справи зазначено вул. Запорізька в м. Курахове Донецької області. Зазначає, що будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошено посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Він пояснював співробітникам поліції, що він рухався у своїй смузі, не змінюючи напрямку руху, по головній дорозі, яка позначена відповідним дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога». На його зауваження відносно цього співробітники поліції не реагували.

Ухвалою суду від 05 жовтня 2020 року залучено до участі у розгляді вказаної справи Волноваський відділ поліції ГУНП в Донецькій області в якості другого відповідача, оскільки позивач заперечував проти заміни відповідача належним відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог з підстав, викладених в адміністративному позові, та просив розглянути справу без його участі. Звернув увагу, що п. 9.2.а) ПДР України він не порушував.

Відповідачі поліцейський сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Менжинського Д.С., представник Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та відзив на позовну заяву, в якому він просив залишити позов ОСОБА_1 без задоволення, до якого також додано диск з відеозаписом від 23 липня 2020 року.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2). Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч. 3).

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності діють змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1). Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).

За ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії БАА № 170380 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною 23 липня 2020 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділу поліції Волноваського відділу ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Менжинським Дмитром Сергійовичем, визнано позивача ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено штраф у розмірі 425 грн.

У постанові зазначається, що 23 липня 2020 року о 05 годині 47 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ЗАЗ-110308, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по а/д Михайлівка-Селідове-Курахове, на перехресті з вул. Центральною у с. Берестки Донецької області, виконуючи поворот ліворуч, не вказав маневр покажчиком лівого повороту, чим порушив п. 9.2а) ПДР України (а.с. 5).

При цьому, у графі постанови «До постанови додаються» вказано, що до постанови додається відео з камери 0331 (а.с. 5).

Однак у постанові немає відомостей щодо того, чи велась фото або відеозйомка цифровим відеореєстратором під час вчинення правопорушення та розгляду справи.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Дорожня обстановка сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Попереджувальними сигналами є, зокрема, сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою (п. 9.1а ПДР України).

Відповідно до п. 9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивачем ОСОБА_1 заперечується факт порушення ним п. 9.2а) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він рухався згідно з вимогами ПДР України, а вказаним пунктом 9.2а) передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань: регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 170380 від 23 липня 2020 року не зазначено повне найменування технічного засобу, яким здійснено відеозапис.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення зазначених вище вимог законодавства щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення, не було надано суду достовірних доказів, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, та які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, відеозапис на місці вчинення правопорушення під час його вчинення та розгляду справи, фотографії з місця вчинення правопорушення тощо.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доказів, які б об`єктивно вказували на вину позивача у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, тобто порушення ним п. 9.2а) ПДР України, відповідачем до суду не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача об`єктивної сторони правопорушення, а тому і відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, що, в свою чергу, є підставою для скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Менжинського Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу. Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення. Відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Вказану правову позицію висловив Верховний Суд у постанові у справі № 742/2298/17 від 17 вересня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області старшого сержанта поліції Менжинського Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову серії БАА № 170380 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 23 липня 2020 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Мар`їнського відділу поліції Волноваського відділу ГУНП в Донецькій області старшим сержантом поліції Менжинським Дмитром Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Є. Дубовик

05.11.2020