Справа № 160/4983/20
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2020 року м.Дніпросправа № 160/4983/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ліквідаційної комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/4983/20 (суддя Прудник С.В., справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ліквідаційної комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 (далі - позивач) задоволено:

- визнано протиправними дії ліквідаційної комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області (далі - відповідач) щодо видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04.2/126/20-с від 06.03.2020 без урахування до посадового окладу регіонального коефіцієнту, передбаченого ч.4 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та із зазначенням доплати за вислугу років 60%;

- зобов`язано ліквідаційну комісію Апеляційного суду Дніпропетровської області, відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст.135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначити: посадовий оклад, який складає 50 прожиткових мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2020 року, із застосуванням до посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,2 та із зазначенням суми доплати за вислугу років із розрахунку 70%.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року виправлено допущену описку в абзаці 34 мотивувальної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року, абзац 34 мотивувальної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року викласти у наступній редакції: «З вищевикладеного випливає, що ОСОБА_1 має право на доплату суми за вислугу років із розрахунку 70%».

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що загальний стаж позивача на посаді судді дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але не може бути застосований для встановлення надбавки за вислугу років, оскільки він включає у тому числі 1/2 строку навчання в Харківському юридичному інституті 01 рік 11 місяців. Період навчання у вищих навчальних закладах не зараховується до стажу, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років. Стаж роботи позивача, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років станом на 13 вересня 2017 року (день відрахування зі штату суду) становив 28 років 08 місяців 25 днів. Тобто, позивач має право на встановлення надбавки за вислугу років у розмірі 60% до посадового окладу. Вказує, що у відповідача були відсутні підстави видачі довідки з урахуванням регіонального коефіцієнту, оскільки згідно штатного розпису Апеляційного суду Дніпропетровської області посадовий оклад працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області складає 105 100 гривень без урахування такого коефіцієнта.

Позивач своїм правом на подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював суддею Ясинуватського міського суду Донецької області в період з 22 травня 1997 року по 07 березня 2002 року (04 роки 09 місяців 15 днів), з 11 березня 2002 року по 11 червня 2015 року працював суддею апеляційного суду Донецької області (13 років 03 місяці), та в період з 12 червня 2015 року по 13 вересня 2017 року працював суддею апеляційного суду Дніпропетровської області.

На підставі рішення Вищої ради юстиції України № 2431/0/15-17 від 15 серпня 2017 року позивач був звільнений зі штату апеляційного суду Дніпропетровської області з 13 вересня 2017 року у зв`язку з виходом у відставку на підставі ст.116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Як зазначив позивач у поданій до суду позовній заяві, кваліфікаційне оцінювання, передбачене Законом України «Про судоустрій і статус судців» № 1402-VIII від 02 червня 2016 року, не проходив, а тому отримував довічне грошове утримання у розмірі, передбаченому пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VІІІ.

18 лютого 2020 року Конституційним Судом України ухвалено рішення у справі №1-15/2018 (4086/16), яким, зокрема, пункту 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-УІІІ визнано неконституційним. Враховуючи вищезазначене рішення та виходячи з положень Закону № 1402-VІІІ, розмір довічного грошового утримання судді у відставці обчислюється у відсотковому співвідношенні від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач 20 лютого 2020 року звернувся до ліквідаційної комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою щодо видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До зазначеної заяви позивачем додано копію рішення Дніпропетровського районного суду від 29 березня 2018 року по справі №175/4395/17-а, яким встановлено, що загальний стаж роботи судді складає 30 років 07 місяців 25 днів, тобто доплата за вислугу років повинна складатись із розрахунку 70 %.

Ліквідаційною комісією Апеляційного суду Дніпропетровської області позивачу видано довідку №04.2/126/20-с від 06.03.2020 (а.с.4). Позивач стверджує, що в довідці суми розраховано, без урахування регіонального коефіцієнту, оскільки посадовий оклад у довідці зазначено у розмірі 105 100,00 грн., що виходячи із суми, є лише 50 прожиткових мінімумів доходів громадян (50х2102), а також без урахування рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 березня 2018 року, оскільки доплата за вислугу років визначена у 60 %.

Вважаючи дії відповідача щодо незастосування при видачі довідки про суддівську винагороду регіонального коефіцієнту та зазначення в довідці доплати за вислугу років 60%, а не 70%, протиправними позивач звернувся до суду із позовом про зобов`язання відповідача видати належним чином оформлену довідку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді судді, який дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, складає 30 років 07 місяців 25 днів, і цей факт встановлено судовим рішенням. Тобто, ОСОБА_1 має право на виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 70 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді зі збільшенням на два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 30 років. Видача довідки про суддівську винагороду без урахування до посадового окладу регіонального коефіцієнту, передбаченого ч.4 ст. 135 Закону №1402, та із зазначенням доплати за вислугу років 60% є протиправними діями.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду з огляду на наступне.

Щодо видачі довідки із зазначенням суми доплати за вислугу років із розрахунку 70%, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 142 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року. Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини другої статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно із частиною сьомою статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років - 15 відсотків, більше 5 років - 20 відсотків, більше 10 років - 30 відсотків, більше 15 років - 40 відсотків, більше 20 років - 50 відсотків, більше 25 років - 60 відсотків, більше 30 років - 70 відсотків, більше 35 років - 80 відсотків посадового окладу.

Для повного та всебічного розгляду справи судом апеляційної інстанції ухвалою від 12 жовтня 2020 року витребувано у комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області документи: копію наказу про визначення розміру надбавки за вислугу років ОСОБА_1 на час виходу його у відставку; пояснення чи оскаржувався в судовому порядку наказ про встановлення щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 , з наданням відповідних доказів.

Відповідачем надіслано наказ №204/к від 02 жовтня 2015 року «Про вислугу років суддів», яким встановлено з 01 вересня 2015 року щомісячну доплату за вислугу років суддям апеляційного суду Дніпропетровської області, зокрема ОСОБА_1 60% посадового окладу.

З наказом позивач ознайомився під підпис, в судовому порядку цей наказ не оскаржив. Тобто, на час виходу позивача у відставку був чинним наказ, яким встановлено позивачу щомісячну доплату за вислугу років 60% посадового окладу. За умови чинності даного наказу, перерахунок відповідачем суддівської винагороди позивача на стадії видачі довідки для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці зі зміною відсоткової ставки на 70 %, на чому наполягає позивач, є неможливим.

Крім того, при виході у відставку позивачем було отримано довідку про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №7-285-с від 29 вересня 2017 року, в якій зазначена доплата за вислугу років 60%. Дії з визначення в довідці доплати за вислугу років у розмірі 60 % позивачем також не оскаржувались.

Оскільки надбавка за вислугу років у розмірі 60% посадового окладу встановлена позивачу наказом голови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.10.2015 №204/к, який у судовому порядку не оскаржувався та є чинним, колегія суддів вважає, що видача відповідачем нової довідки із зазначенням суми доплати за вислугу років із розрахунку 70% є неможливою.

Посилання на рішення Дніпропетровського районного суду від 29 березня 2018 року у справі №175/4395/17-а в даному випадку безпідставне, оскільки ним зобов`язано ГУ ПФУ у Дніпропетровській області зарахувати до стажу роботи судді, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, певного періоду роботи позивача на інших посадах, робота на яких мала бути врахована при визначенні загального стажу роботи судді, що дає право на відставку. Цей стаж дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, але не може бути застосований для визначення надбавки за вислугу років. Стаж роботи судді, що дає право на відставку, не є тотожним стажу, що дає право на встановлення надбавки за вислугу років.

Щодо врахування до посадового окладу регіонального коефіцієнту 1,2, колегія суддів зазначає.

До базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 - якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб (частина 4 статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).

Позивачу видана довідка №04.2/126/20-с від 06.03.2020 про розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді в апеляційному суді Дніпропетровської області із зазначенням посадового окладу без регіонального коефіцієнта на підставі того, що відповідно до частини 3 статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, частиною четвертою цієї статті зазначено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно штатного розпису Апеляційного суду Дніпропетровської області посадовий оклад працюючого на відповідній посаді судді Апеляційного суду Дніпропетровської області складає 105 100 гривень без урахування регіонального коефіцієнта.

Оскільки працюючий на відповідній посаді суддя Апеляційного суду Дніпропетровської області отримує суддівську винагороду згідно штатного розпису без урахування регіонального коефіцієнта, ліквідаційна комісія правомірно внесла в довідку №04.2/126/20-с від 06.03.2020 про розмір суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді в апеляційному суді Дніпропетровської області, посадовий оклад без урахування регіонального коефіцієнту, тому позов у цій частині також має бути залишеним без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати, як ухвалене з помилковим застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, 317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідаційної комісії Апеляційного суду Дніпропетровської області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі № 160/4983/20 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак