Справа № 400/1130/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1130/20
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО» (далі ТОВ «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі ГУ ДПС у Миколаївській області), в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ «Про проведення фактичної перевірки» від 10.03.2020 року №673.

Аргументуючи заявлені вимоги, товариство указувало про порушення контролюючим органом процедури призначення фактичної перевірки, що встановлена Податковим кодексом України.

Так, на думку позивача, порушення виразилось в тому, що юридична підстава для проведення фактичної перевірки, а саме підпункт 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, містить обов`язкову передумову, зокрема, отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби. Позаяк, така інформація у спірному наказі контролюючим органом не вказана, є підстави вважати його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, позов ТОВ «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО» задоволено.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, керувався нормами Податкового кодексу України, що регулюють спірні правовідносини, а також висновками Верховного Суду про те, що наказ про проведення фактичної перевірки, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, повинен містити посилання на повідомлення/інформацію про порушення позивачем законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї.

Покликаючись на неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, ГУ ДПС у Миколаївській області, в апеляційній скарзі, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, контролюючий орган указує, аналіз приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, в їхньому логічному взаємозв`язку, вказує, що дана норма поєднує дві окремі підстави для призначення проведення фактичної перевірки, а саме:

перша наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

друга здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отож, на думку скаржника, за логічним висновком, обидві підстави є самостійними та не залежать одна від одної.

Поряд з цим, апелянт акцентує увагу, що така правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №810/1394/16 (постанова від 22.05.2018 року), №803/988/17 (постанова від 05.11.2018 року), №140/391/19 (постанова від 07.11.2019 року).

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст. 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

Основним видом діяльності ТОВ «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО» є роздрібна торгівля пальним.

10.03.2020 року ГУ ДПС у Миколаївській області, на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України видало наказ №673, де зазначило, що на здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, провести з 11 березня 2020 року фактичну перевірку ТОВ «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО», тривалістю 10 діб, за період діяльності з 01.01.2019 року, за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1 .

На підставі даного наказу, ГУ ДПС у Миколаївській області здійснило вихід на фактичну перевірку, однак позивач відмовив у допуску до її проведення перевірки, у зв`язку з чим, був складений акт про відмову в допуску до проведення/відмову від проведення фактичної перевірки від 11.03.2020 року.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За правилами пункту 80.1 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпункт 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України передбачає, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Дійсно, слід погодитись з апелянтом, що Верховним Судом була сформована певна судова практика зі спірного питання, яка полягала в тому, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Так, Верховний Суд у своїх рішеннях вказував, що достатньо лише факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Проте, остання практика Верховного Суду свідчить на користь того, що цей суд доходить протилежного висновку в межах спірних правовідносин.

Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 08 вересня 2020 року (справа № 640/21536/19) вказано, що призначення фактичної перевірки за підставами, вказаними у підпункті 80.2.5. пункту 80.2. статті 80 Податкового кодексу України, повинно супроводжуватись з повідомленням або інформацією про порушення платником податків законодавства у відповідній сфері правовідносин.

Колегія суддів вважає необхідним застосувати до спірних правовідносин, які склалися у даній справі, саме останню практику Верховного Суду та зазначає, що оскаржуваний позивачем наказ не містить посилання на будь-які повідомлення/інформацію про порушення позивачем законодавства, чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки платника податків.

Понад те, спірний наказ не містить жодної інформації щодо того, в рамках яких заходів контролюючим органом встановлено невідповідність діяльності позивача вимогам чинного законодавства; на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності; сумнівність, яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена податковим органом.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що, за умови відсутності вказаної інформації, наказ про призначення фактичної перевірки є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги зі спірного питання є неспроможними.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, позаяк суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає рішення суду без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 308, 311, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЕРОПОРТ « 7 НЕБО» до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 16.11.2020 року.