Справа № 580/1785/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року справа № 580/1785/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача Сененко К.В.(за ордером),

представника відповідача Желізняк К.В. (за посадою),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними, скасування наказів та поновлення на роботі і виплати середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (18036, м. Черкаси, вул. Смілянська, 57, далі - відповідач), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Черкаській області від 21.04.2020 №981 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині застосування дисциплінарного стягнення стосовно лейтенанта поліції ОСОБА_1 старшого слідчого, слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

-визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Черкаській області №116 о/с від 05.05.2020 в частині звільнення зі служби в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 старшого слідчого, слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

-поновити на службі в поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого, слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

-стягнути з ГУНП в Черкаській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до моменту прийняття у справі судового рішення по суті.

-стягнути з ГУНП в Черкаській області витрати на професійну правничу допомогу.

03.09.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження.

03.09.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача неправомірно звільнено зі служби у ГУ НП в Черкаській області, оскільки в діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, а службове розслідування проведено поверхнево, без врахування всіх обставин. Зазначено, що перебуваючи у складі слідчо-оперативної групи здійснював відеозйомку розмови між гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не принижуючи гідність останньої ні у період часу охоплений відеозаписом, ні протягом усієї розмови, не вживалися жодні принизливі слова чи нецензурна лексика. Ведення відеозйомки розмови з ОСОБА_2 не мало на меті розповсюдження даного відеозапису, крім того, відеозапис, який набув широкого розголосу розповсюджено з вини ОСОБА_3 , що прямо відображено в наказі №981. Вказував про неправомірні висновки службового розслідування щодо притягнення до відповідальності за порушення вимог п. 11 розділу 1 Правил носіння однострою поліцейських, що виразилося у носінні однострою із предметами цивільного одягу, оскільки за період служби його не було забезпечено погонами та шевронами. Зазначено, що надані позивачем пояснення підписані старшим інспектором з особливих доручень відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Черкаській області майором поліції ОСОБА_4 складені з порушенням, оскільки колір чорнила та почерк у графах, де заповнюється дата, відрізняється від інших частин бланку, який заповнював позивач власноручно. Таким чином, позивач вважає, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні позивач, а також його представник позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається про незгоду із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем порушено службову, виконавчу дисципліну внаслідок низького рівня правосвідомості, низьких морально-ділових якостей, грубого ігнорування наказів і доручень, що є несумісним з подальшим проходженням служби. Вказано, що під час розмови з гр. ОСОБА_2 , лейтенант поліції ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в порушення вимог Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, Конвенції про права осіб з інвалідністю, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуючи права і свободи гр. ОСОБА_2 , принижуючи її честь та гідність й не контролюючи свою поведінку, почуття та емоції здійснювали бесіду сексуального, непристойного характеру, яку знімали на свої мобільні телефони. Вказані обставини встановлені службовим розслідуванням, а тому накладення дисциплінарного стягнення здійснено ГУНП на підставі висновку службового розслідування та його матеріалів у відповідності, у межах повноважень, а відтак наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області №981 від 21.04.2020 року та наказ № 116о/с від 05.05.2020 є правомірними. З цього приводу просив врахувати правову позицію Верховного Суду у справі №823/411/17 та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 29.05.2018 у справі № 800/508/17.

В судовому засіданні представник позивача щодо задоволення позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

16.04.2020 наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №962 призначено службове розслідування за рапортом начальника Черкаського РВП Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області від 16.04.2020 №2760/47/і/01-2020 щодо вчинення 08.03.2020 поліцейськими Черкаського РВП порушень, що мають ознаки дисциплінарного проступку.

21.04.2020 дисциплінарною комісією проведено службове розслідування яким встановлено, що 08.03.2020 близько 08.00 год. відповідно до Книги нарядів Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП на добове чергування у складі слідчо-оперативної групи заступив старший слідчий слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_1 . Цього ж дня, до відділу служби « 102» УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення гр. ОСОБА_5 про те, що 07.03.2020 близько 21.00 год. гр. ОСОБА_6 перебуваючи в с. Нечаївка Черкаського району здійснив два постріли з травматичної зброї в бік її сина гр. ОСОБА_7 та завдав останньому тілесні ушкодження. Вказане повідомлення Черкаським районним відділенням поліції зареєстровано до ITC ІПНП за № 1517, а на місце події на службовому автомобілі Renault Kangoo р.н. НОМЕР_1 направлено слідчо-оперативну групу у складі лейтенантів поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та капітана поліції ОСОБА_8 . Перебуваючи в с. Нечаївка Черкаського району після фіксації правопорушення до лейтенантів поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та капітана поліції ОСОБА_8 звернулась місцева жителька гр. ОСОБА_2 , яка почала вести з поліцейськими розмову інтимного характеру.

Лейтенанти поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в порушення вимог п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», п.п. 4 п. 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, без згоди ОСОБА_2 використали носії відеозапису не здійснюючи повноваження пов`язані з роботою СОГ, при цьому не повідомили останню про застосування щодо неї відео зйомки. Під час розмови з ОСОБА_2 , лейтенанти поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в порушення вимог ч. 1 ст. 6, ч. 1,4 ст. 7, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 3, 6, 7, 8, 10 ч. 1 та абзацу 1 ч. 2 розділу II, абзаців 1 п. 2, п. З, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст.ст. 38-39 Закону України «Про запобігання корупції», ст. 15 Конвенції про права осіб з інвалідністю та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушуючи права і свободи ОСОБА_2 , принижуючи її честь та гідність й не контролюючи свою поведінку, почуття та емоції здійснювали бесіду сексуального, непристойного характеру, яку знімали на свої мобільні телефони. При цьому, лейтенанти поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_3 скориставшись емоційним розладом, неадекватною поведінкою та порушенням мислення ОСОБА_2 , задавали останній провокативні питання, які принижують її гідність. Як наслідок лейтенант поліції ОСОБА_3 розповсюдив відзняте ним відео з ОСОБА_2 , в результаті чого його було розміщено у соціальній мережі Facebоок « ІНФОРМАЦІЯ_1 » де набуло широкого розголосу та вкрай негативно сприйнято населенням.

Під час проведення службового розслідування та дослідження відео комісією встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п. 11 розділу І Правил носіння однострою поліцейських, затверджених наказом МВС України від 19.08.2017 № 718, абзацу 9 п. 1 та абзацу 5 п. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 3 ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 12 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, перебував у складі слідчо-оперативної групи в однострої разом із предметами цивільного одягу та з прихованим нагрудним знаком (жетоном).

Опитані у ході проведення службового розслідування лейтенанти поліції ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та капітан поліції ОСОБА_8 підтвердили факт проведення зйомки Шост ОСОБА_9 .

Опитана у ході проведення службового розслідування ОСОБА_2 пояснила, що вона перебуває на обліку у лікаря психіатра, а 08.03.2020 після вжиття близько 2 літрів пива вона вийшла зі свого дому та рухаючись по одній із вулиць с. Нечаївка вона помітила трьох поліцейських з якими розпочала розмову інтимного характеру. У свою чергу поліцейські підтримали розмову та почали пропонувати секс у трьох і таке інше. У своєму поясненні ОСОБА_2 вказала, що їй не було відомо, що поліцейські здійснюють відео зйомку їхньої розмови та з даного приводу вона дозвіл не надавала.

Крім того, в ході службового розслідування здійснено огляд відео, про що складено акт та зроблено стенограму відеозйомки розмови зокрема і ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_2 .

За результатами службового розслідування 21.04.2020 складено висновок, згідно п. 2 якого за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось в порушенні вимог ч. 1 ст. 6, ч. 1,4 ст. 7, п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18, ч. 3 ст. 20, п. 9 ч. 1 та ч. 2 ст. 31 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», п.п. 4 п. 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, п. 2, 3, 6, 7, 12 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 3, 6, 7, 8, 9, 10 ч. 1 та абзацу 1, 5 ч. 2 розділу II, абзаців 1 п. 2, п. 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ст. 38 та 39 Закону України «Про запобігання корупції», п. 11 розділу І Правил носіння однострою поліцейських, затверджених наказом МВС України від 19.08.2017 № 718 ст. 15 Конвенції про права осіб з інвалідністю, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Присяги поліцейського та своїх посадових інструкцій, старшого слідчого слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

21.04.2020 наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №981 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за вчинення дисциплінарного проступку, старшого слідчого слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

05.05.2020 наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області №116 о/с у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, ОСОБА_1 старшого слідчого слідчого відділення Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області звільнено зі служби в поліції.

Позивач, вважаючи, що спірні накази є протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, судом досліджено відеозапис розміщений у соціальній мережі Facebоок «https://www.facebook.com/kdk.kr.ua/» та акт огляду відеозапису матеріалів службового розслідування, з якого встановлено здійснення поліцейськими зокрема ОСОБА_1 з гр. ОСОБА_2 бесіди сексуального і непристойного характеру.

Крім того, судом досліджені надані пояснення гр. ОСОБА_10 , гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в межах службового розслідування, які узгоджуються з фактичними обставина встановленими проведеним службовим розслідуванням.

Сторони не заперечували обставин щодо перебування позивача 08.03.2020 на службі.

Допитаний в судовому засідані, як свідок ОСОБА_11 начальник Черкаського РВП Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області, станом на час дисциплінарного проступку, який пояснив, що пояснення ним не надавалися під час службового розслідування даного факту, оскільки саме ним було подано рапорт про його проведення. Про факт розповсюдженні в мережі інтернет відеозапису він довідався від колег, які і передали на телефон вказаний відеозапис.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначив, що пояснення він писав в ГУ НП в Черкаській області і вони відповідають дійсним обставинам.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 6 та 10 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно пунктів 2, 3, 6, 7, 12 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

З аналізу вказаних норм суд робить висновок, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є невиконання або неналежне виконання поліцейським дисципліни шляхом недотримання конкретних актів законодавства та наказів і інших відомчих нормативно-правових актів.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Так, судом встановлено, що на підставі наказу від 16 квітня 2020 року №962 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни, зокрема, позивачем, за результатами якого складено висновок від 21 квітня 2020 року, затверджений начальником ГУ НП в Черкаській області.

Зі змісту висновку службового розслідування убачається, що позивач під час несення служби у форменному одязі в складі слідчо-оперативної групи здійснював відеозйомку і бесіду сексуального і непристойного характеру з громадянкою, схиляючи її до статевого акта при цьому принижуючи її честь та гідність й не контролюючи свою поведінку.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до частини першої Розділу ІІ Правил передбачено, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа №21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

На думку суду, дії позивача, встановлені за результатами проведеної службової перевірки є вчинком, який дискредитує систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості, відтак, є підставою для звільнення.

Таким чином, суд не приймає до уваги вказані вище доводи позивача та наголошує на тому, що дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил повинно здійснюватися працівниками поліції, як в робочий, так і в позаробочий час.

Аналогічного висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у постанові від 15 лютого 2018 року у справі № 823/810/17.

Суд наголошує на тому, що в даному випадку особою було вчинене діяння, несумісне із займаною на час його вчинення посадою та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що стосовно осіб рядового і начальницького складу за вчинення порушень службової дисципліни наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади видається у строк до одного місяця з дня, коли про проступок стало відомо начальнику.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідачем у встановлені положеннями чинного законодавства строки проведено службове розслідування, за наслідками якого встановлено порушення позивачем Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, результатом яких став підрив і довіри населення до поліцейський і наслідком чого стало винесення спірних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача із служби в поліції.

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду (далі - Суд) у постанові від 12.12.2018 у справі №803/1907/16 (провадження № К/9901/21747/18), що обов`язкова суду згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України.

Зокрема, Суд вказав, що зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 07.11.2018 у справі №808/7301/14 дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили, зокрема ОСОБА_8 , що дійсно велась відеозйомка розмови з громадянкою на інтимну тему, а ОСОБА_11 пояснив, що позивачем виконуються всі покладені завдання.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, позивачем не надано суду жодних пояснень та доказів у спростування здійснення ним дисциплінарного проступку, зафіксованого відеозаписом розміщеним у соціальній мережі Facebоок та актом огляду відеозапису з матеріалів службового розслідування, наслідком чого слугувало його подальше звільнення із займаної посади в ГУ НП в Черкаській області.

Суд погоджується з твердженями представника позивача, що при проведенні службового розслідування та складанні висновку були допущені формальні порушення, однак останні не впливають на суть встановлених обставин та відповідно прийнятого рішення. Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що під час прийняття оскаржуваних наказів, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги щодо поновлення на службі в поліції та стягнення середнього заробітку є похідними, а тому також не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судові витрати згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають до відшкодування.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2020