Справа № 440/4933/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4933/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 31.03.2020 року № UA110320/2020/000043/1.

Позовні вимоги мотивує протиправністю та необґрунтованістю спірного рішення, оскільки для митного оформлення товару, були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару. Вважає, що позивачем було дотримано усіх вимог митного законодавства при митному оформленні ввезеного товару.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

12.10.2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує на необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, в результаті контролю що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме, декларантом до митного оформлення надано платіжні доручення, які не підтверджують повної оплати вартості партії оцінюваного товару; ціна товару фактично встановлена на умовах FOB, а до митної вартості товару не включено витрати на страхування; не надано банківські платіжні документи щодо оплати витрат на перевезення; не надано додатки до договору від 20.11.2017 року № 11/08-2017, в яких узгоджено ставки фрахту та розміру винагороди експедитору; в сертифікаті про походження товару від 26.02.2020 року № 20с330Y1543/00117 зазначено третю особу, що вказує на посередницький характер угоди. Згідно спірного рішення визначена митна вартість ґрунтується на раніше визначеній вартості відповідно до рівня вартості товару, ввезеного у співставних обсягах за поставками від виробника за умов поставки FOB за ЕМД від 09.01.2020 року № UA500020/2020/200412.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

11.09.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" (покупець) та "Zhejiang Yuean Technology Co, Ltd, China" укладений контракт № YA110919, відповідно до умов якого Продавець, який є виробником товару, зобов`язується продати, виготовлений на власній виробничій базі товар, а Покупець прийняти і сплатити протягом терміну дії цього Контракту Товар в асортименті, кількості, якості і за ціною, що вказані в інвойсах, які мають юридичну силу специфікацій та являються невід`ємними частинами Контракту /а.с.47-53/.

Згідно пункту 2.3. Контракту загальна сума Контракту на момент його підписання складає 16384,00 доларів США.

16.01.2020 року сторонами Контракту № YA110919 від 11.09.2019 року укладено додаткову угоду № 1 до Контракту № YA110919 від 11.09.2019 року, згідно якої пункт 2.3. Контракту викладений наступній редакції: "2.3. Загальна сума контракту на момент його підписання складає 15824,00 доларів США"/а.с.54/.

30.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару за контрактом № YA110919 від 11.09.2019 року.

Декларантом подано до Дніпровської митниці Держмитслужби митну декларацію UA110320/2020/004206, у якій задекларовано митну вартість товару відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості № 1), а саме: товар № 1 частини гальмівної системи причепів та напівпричепів, що мають максимальну масу до 20т: -Т20/20DР енергоаккумулятор для причепа- 550 шт.; -Т24/24DР енергоаккумулятор для причепа- 450 шт.; -Т24/30DР для причепа - 50 шт.; -Т24/24DР енергоаккумулятор для причепа- 50 шт.; Т16/24DР енергоаккумулятор для причепа; товар № 2 обладання для фільтрування повітря в гальмівній системі причепа: - картридж осушувач повітря для причепа (YA2101) -240 шт. /а.с. 41-43/.

Позивачем разом з митною декларацією надано відповідачу наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт № YA110919 від 11.09.2019 року з додатковою угодою від 16.01.2020 року №1; - інвойс № YA110919 від 11.09.2019 року; - банківську виписку від 16.10.2019 року №29; - платіжне доручення від 31.01.2020 року № 2; - договір транспортування (перевезення) товарів від 20.11.2017 року № 11/08-2017 з додатковою угодою від 20.11.2017 року; - довідку про вартість транспортування (перевезення) товарів від 29.02.2020 року № 138; - рахунок- фактуру від 29.02.2020 року № 426; - рахунок фактуру від 29.02.2020 року № 427 / а.с. 47-70/.

Дніпровською митницею Держмитслужби 31.03.2020 року прийнято рішення №UА110320/2020/000043/1 про коригування митної вартості товарів, яким скориговано митну вартість товару №1 із визначенням вартості одиниці - 16549,5 дол. США; товару № 2 - 5132,8 дол. США /а.с. 34,35/.

Позивач не погодився із вказаним рішенням та оскаржив його до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

Дніпровською митницею Держмитслужби в обґрунтування свого рішення від 31.03.2020 року №UА110320/2020/000043/1 про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності, а саме, декларантом до митного оформлення надано платіжні доручення, які не підтверджують повної оплати вартості партії оцінюваного товару; ціна товару фактично встановлена на умовах FOB, а до митної вартості товару не включено витрати на страхування; не надано банківські платіжні документи щодо оплати витрат на перевезення; не надано додатки до договору від 20.11.2017 року № 11/08-2017, в яких узгоджено ставки фрахту та розміру винагороди експедитору; в сертифікаті про походження товару від 26.02.2020 року № 20с330Y1543/00117 зазначено третю особу, що вказує на посередницький характер угоди. При визначенні митної вартості товарів неможливо було застосувати методи 2а) та 2Б) згідно статей 59 і 60 Кодексу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (ст. 62, ст. 63 МКУ) неможливо застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, як піддаються обчисленню. До товарів №1, №2 застосовано другорядний метод визначення митної вартості - 2-r - резервний метод та винесено відповідне рішення про коригування митної вартості товару. Визначена митна вартість товару № 1 ґрунтується на раніше визначеній митній вартості відповідно до рівня вартості товару, ввезеного у співставних обсягах за поставками від виробника за умов поставки FOB за ЕМД від 10.03.2020 року №UA110140/2020/002413 - 1,65 дол. США/кг товару, товару № 2 за ЕМД від 09.01.2020 року № UA500020/2020/200412 - 8,02 дол. США/кг.

Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 2 частини 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до части 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини 6 статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене частиною 5 статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме частини 3 статті 53 Митного кодексу України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вимагаючи від декларанта додаткові відомості митний орган не врахував, що позивачем здійснено переоплату 16.10.2019 року на суму 4920,00 дол. США та 31.01.2020 року на суму 10904 дол. США, в сього на суму 15824 дол. США, що відповідає вартості інвойсу № YA110919 від 11.09.2019 року; страхування товару не здійснювалось, про що відповідача повідомлено довідкою від 29.02.2020 року № 138 та листом імпортера від 30.03.2020 року; згідно договору транспортного експедирування від 20.11.2017 року № 11/08-2017 з урахуванням додаткової угоди від 2011.2017 року на день митного оформлення імпортер не мав обов`язку оплатити виставлені перевізником рахунки на оплату перевезення; сертифікат походження товару не входить до переліку документів, які підтверджують митну вартість.

Частиною 1 статті 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною 2 статті 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов`язаних з продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Отже, з вищенаведених норм права вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як свідчать матеріали справи, надані позивачем документи на підтвердження задекларованої митної вартості товару згідно митної декларації №UA110320/2020/004206 не містять розбіжностей, у них відсутні ознаки підробки та вони містить всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

Крім того, суд зауважує, що приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, митний орган використовував ЕМД від № UA110140/2020/002413, №UA500020/2020/200412, що визнані митним органом.

При цьому відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами ідентичність за своїми фізичними характеристиками товару за ЕМД № UA110140/2020/002413, №UA500020/2020/200412 та товару задекларованого позивачем згідно митної декларації №UA110320/2020/004206.

Матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження правомірності визначення митним органом вартості ввезеного позивачем товару № 1 за ЕМД від 10.03.2020 року №UA110140/2020/002413 - 1,65 дол. США/кг товару, товару № 2 за ЕМД від 09.01.2020 року № UA500020/2020/200412 - 8,02 дол. США/кг.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних доказів того факту, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містили розбіжності або суперечності, які б унеможливлювали підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UA110320/2020/000043/1 від 31.03.2020 року.

Таким чином, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" (вул. І.Франка, 1, м. Лубни, Полтавська область, 37500; ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038; ) про скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA110320/2020/000043/1 від 31.03.2020 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАДЛЯ РУХУ" (вул. І.Франка, 1, м. Лубни, Полтавська область, 37500; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49038; ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.Б. Головко