Справа № 280/8052/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

16 листопада 2020 рокуСправа № 280/8052/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В., перевіривши матеріали позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до - Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Вакуленчука, буд. 99, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо не проведення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати бездіяльність протиправною Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Дніпро) та Мелітопольського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо не перевірення стану виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.11.2016 на момент виконання виконавчих дій 18.09.2019, нарахування боргу у розмірі 6990 гривень, що складається із виконавчого збору у розмірі 6400 гривень та виконавчих витрат у розмірі 250 гривень, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 6990 гривень, направлену для виконання до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України;

- зобов`язати Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) та Мелітопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області визнати недійсним акт від 18.09.2019, скасувати дві постанови від 19.09.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 6400 гривень, та про стягнення з позивача виконавчих витрат у розмірі 250 гривень, дві постанови від 02.10.2019 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача виконавчого збору та виконавчих витрат, постанову від 26.10.2020 № 18.28-38/90855 Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 6990 гривень, складену Мелітопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро), направлену для виконання до Мелітопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області у розмірі стягнення 6990 гривень;

- зобов`язати Мелітопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області та Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) не проводити стягнення з заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів ОСОБА_1 на підставі документу виконавчого провадження № 320/13248/14, виданого на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.11.2016.

За правилами п. 4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання чи належить розглядати даний адміністративний спір за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Отже, адміністративні суди розглядають публічно-правові спори про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця встановлені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на публічно-правові спори про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби (приватних виконавців), щодо яких встановлено інший порядок судового оскарження.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеною нормою КАС України, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від «Про виконавче провадження» 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

При цьому частиною 2 статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом №1404-VIII встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору (основної винагороди), витрат виконавчого провадження та штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

У позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Мелітопольський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Дніпро) та Мелітопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області визнати недійсним акт від 18.09.2019, скасувати дві постанови від 19.09.2019 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 6400 гривень, та про стягнення з позивача виконавчих витрат у розмірі 250 гривень, дві постанови від 02.10.2019 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з позивача виконавчого збору та виконавчих витрат, постанову від 26.10.2020 № 18.28-38/90855 Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1 , у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 6990 грн, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за рішенням суду від 17.11.2016 в рамках справи №320/13248/14-ц.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується з даними постановами, відкритими за виконавчим листом, оскільки рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17.11.2016 в рамках цивільної справи №320/13248/14-ц переглядається за нововиявленими обставинами.

Згідно зі статтею 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 448 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Таким чином, даний такий спір, підлягає розгляду Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області у порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статі 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, у відкритті провадження в даній справі, слід відмовити.

Згідно з частиною 6 статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Керуючись ст.19, ст.170, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до - Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (72311, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Вакуленчука, буд. 99, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії щодо не проведення стягнення.

2. Роз`яснити заявнику його право на звернення з відповідною заявою до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 5 статті 170 КАС України, повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Суддя Р.В. Сацький