Справа № 472/701/20
Суддя: Кучерявенко С. С.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 472/701/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" листопада 2020 р. смт. Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кучерявенко С.С.,

за участю секретаря Філімонової М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Харламова Віктора Володимировича про поновлення строку звернення та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

09 липня 2020 року до Веселинівського районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Харламова В.В. про поновлення строку звернення та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що поліцейським СРПП Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Харламовим В.В. було винесено постанову серії ГАА № 677044/984 від 18.06.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 51 грн.

Вказану Постанову позивач вважає незаконною у зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. Просить суд поновити строк на звернення до суду та скасувати постанову.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в тому ж обсязі і з тих же підстав, прохав задовольнити у повному обсязі.

Відповідач Харламов В.В. у судове засідання не прибув, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Поліцейським СРПП Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Харламовим В.В. було винесено постанову серії ГАА № 677044/984 від 18.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП. та накладено штраф у розмірі 51 грн.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п.1 Постанови від «06» березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Згідно п.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за появу в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Отже, одним із видів дій, які утворюють об`єктивну сторону цього правопорушення, є поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид ужитого напою, що містив алкогольну складову (це може бути пиво або інший слабоалкогольний напій), які не віднесені до спиртних напоїв та розпивання яких у громадських місцях не заборонено.

Однак, згідно постанови гр. ОСОБА_1 18.06.2020 року о 19 год 50 хв, не перебував у громадському місці, а знаходився за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , що фактично виключає наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП. Факт наявності стану алкогольного сп`яніння ніяким чином не підтверджена.

Завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення, в силу ст. 245 КУпАП, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 283 КУпАП- розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган посадова особа виносить постанову по справі. Відповідно до ст. 276 КУпАП- справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.6 ст. 258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, в порушенні вказаних вимог, відповідач при ухвалені постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача не навів докази які підтвердили винність позивача у обставинах визначених диспозиції вказаної норми закону ст.178 КпАП України у скоєному правопорушенні.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач при обґрунтуванні позовних вимог, посилався на відсутність самого факту вчинення ним дій, які передбачені диспозицією ст.178 КУпАП, зазначаючи, що постанова про адміністративне правопорушення не містить жодних доказів, які б свідчили про цей факт.

В свою чергу відповідач будь - яких належних доказів, на основі яких ним у визначеному законом порядку було встановлено: наявність події адміністративного правопорушення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст.178 КУпАП, винність позивача та доказів, якими б спростовувались обставини, на які посилається позивач при обґрунтуванні позову не надав.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.276 КпАП України - справа про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення.

Разом з тим, словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. так, відповідно до рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5- рп/2015 - «аналіз положень глави 22 кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст, зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

При цьому в адміністративному протоколі не вказано назва та місце знаходження органу який буде розглядати протокол про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем достовірних та безперечних доказів незаконних дій з боку позивача стосовно обґрунтування винесеної постанови, щодо накладення адміністративного стягнення відносно позивача, суду не надано, та дії відповідача при ухвалені постанови не відповідали вимогам означених норм закону, як того вимагає стаття 19 Конституції України, а тому дії відповідача є неправомірними.

Вимогами статті 286 ч.3 КАС України визначено: За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що позивач отримав копію постанови з пропущеним строком оскарження, суд вважає, клопотання про поновлення строку оскарження є обгрунтованим.

Нам підставі викладеного, суд вважає постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8, 9, 10, 14, 205, 229, 241, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Харламова Віктора Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності -задовольнити.

Поновити строк ОСОБА_1 на звернення до суду.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 18.06.2020 року серії ГАА № 677044/984, винесену поліцейським СРПП Веселинівського ВП Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області Харламовим Віктором Володимировичем.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Одеського апеляційного адміністративного суду через Веселинівський районний суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 09 листопада 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіС.С. Кучерявенко