Справа № 520/13454/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 р. Справа № 520/13454/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 27.03.20 по справі № 520/13454/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області

про визнання незаконною вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати незаконною податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14.11.2019 року № Ф-8759-56.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання незаконною вимоги від 14.11.2019 року № Ф-8759-56 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, ухвалу суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 21.11.2019 року отримано вимогу від 14.11.2019 року № Ф-8759-56 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 26539,26 грн.

Позивач звернувся до суду із даним позовом 10.12.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 року було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та позов залишено без руху з підстав звернення позивача до суду з пропуском відповідного строку звернення до суду, встановленого спеціальним законодавством - Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та відсутності заяви про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду. Надано термін для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з моменту отримання ухвали шляхом надання клопотання (заяви) про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску строку звернення до суду та відповідних доказів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання незаконною вимоги від 14.11.2019 року № Ф-8759-56 залишено без розгляду.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не виконано вимоги ухвали від 05.03.2020 року, а надані із клопотанням від 24.03.2020 року докази не підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

За приписами ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податковий орган, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу в судовому порядку.

Отже, строк для звернення до суду із позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування становить 10 днів з дня отримання вимоги або рішення відповідного податкового органу.

Дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року).

Виходячи з принципу змагальності у адміністративному судочинстві, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Кодексом, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

За приписами ч. 13 ст. 171 КАС України, суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

При цьому, згідно положень ч. 15 ст. 171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки) позивач отримав 21.11.2019 року, а звернувся до суду із цим позовом 10.12.2019 року, тобто із пропуском встановленого строку.

Згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 05.03.2020 року позивач повинен був у п`ятиденний термін з моменту отримання цієї ухвали, надати суду докази, які об`єктивно унеможливлювали його звернення до суду у період з 02.12.2019 року по 10.12.2019 року.

Копія вказаної ухвали отримана ОСОБА_1 16.03.2020 року, однак вимоги вказаної ухвали у встановлений термін не виконані.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що невиконання позивачем вимог ухвали від 05.03.2020 року є підставою для залишення позову без розгляду.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що подані 24.03.2020 року до суду із клопотанням про поновлення строків звернення із цим позовом копії медичної документації (записи в медичній картці) вказують на наявність певних вад здоров`я, однак не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.03.2020 по справі № 520/13454/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді Г.Є. Бершов І.М. Ральченко