Справа № 480/4185/20
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Справа № 480/4185/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Лібової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4185/20 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Сумській області звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс", в якій просить:

- стягнути з відповідача за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить платнику податків, податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 353 917,35 грн. на р/р UА0018540, отримувач Сумська міська отг11021000, код класифікації доходів бюджету 11021000, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.) та податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 010 062, 37 грн. на р/рUА0018540, отримувач Сумська міська отг14060100, код класифікації доходів бюджету 14060100, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.);

- накласти арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку платника податків, у разі якщо у такого платника відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу на суму 1 363 979, 72 грн. на наступні банківські рахунки:

- НОМЕР_1 , відкритий у Сумському обласному управління АТОЩАД м. Суми 19.10.2018 р., 980-українська гривня, МФО банку 337568,

- НОМЕР_2 , відкритий у Казначействі України 29.09.2017 р., 980-українська гривня, МФО банку 899998,

- НОМЕР_3 , відкритий у Сумській філії АТКБ «Приватбанк», м. Суми 25.09.2017 р., 980-українська гривня, МФО банку 337546,

- НОМЕР_4 , відкритий у Сумській філії АТКБ «Приватбанк», м. Суми 02.11.2018 р., 980-українська гривня, МФО банку 337546,

- НОМЕР_5 , відкритий у Сумській філії АТКБ «Приватбанк», м. Суми 03.12.2018 р., 980-українська гривня, МФО банку 337546.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується податковий борг у розмірі 1 363 979, 72 грн., в тому числі: 1) з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 353 917, 35 грн.: основний платіж - 237 387, 00 грн., штрафна санкція - 59 346, 75 грн., пеня - 57 183, 60 грн.; 2) з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 010 062, 37 грн.: основний платіж - 705 679, 00 грн., штрафна санкція - 176 710, 65 грн., пеня - 127 672, 72 грн. Грошове зобов`язання є узгодженим, оскільки ТОВ «Мінагротранс» ні податкові повідомлення - рішення, ні податкова вимога оскаржені не були, однак сума боргу залишилась несплаченою.

Ухвалою суду від 13.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 480/4185/20, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.

Ухвалою суду від 16.09.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено її до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду повідомлений належним чином (а.с.54), відзиву на позовну заяву чи заяву про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс" зареєстровано як юридична особа, є платником податків і зборів.

Податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Мінагротранс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Трейдін Вектор», ТОВ «Вест Лайте», ТОВ «Екотелл», ТОВ «Трейд Олімпус», ТОВ «Інмега Поліс», ТОВ «Фармбудінженірінг», ТОВ «Косметичне об`єднання «Свобода-Україна», ТОВ «Трейд Еліт», ТОВ «Гарні Забудови», за період з 01.10.2017 р. по 31.10.2018 р. - показників декларацій з ПДВ та за 2017 рік - показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток по взаємовідносинах із зазначеними підприємствами, за результатами якої складений акт №105/18-28-14-04-20/14 від 30.01.2019 р. (а.с.13-35).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачу винесені податкові повідомлення - рішення № від 27.02.2019 р., яким ТОВ «Мінагротранс» нараховано суму грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 882 103, 75 грн. (податкове зобов`язання - 705 683, 00 грн., штрафна санкція - 176 420, 75 грн.), та № від 27.02.2019 р., яким ТОВ «Мінагротранс» нараховано суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 296 733, 75 грн. (податкове зобов`язання - 237 387, 00 грн., штрафна санкція - 59 346, 75 грн.) (а.с.36-37).

Податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати податкового зобов`язання з ПДВ ТОВ «Мінагротранс» по уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок до декларації за жовтень 2018 року, за результатом якої складений акт №1658/18-28-54- 04/41584059 від 29.11.2019 р. (а.с.38).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачу винесене податкове повідомлення - рішення № від 16.12.2019 р., яким ТОВ «Мінагротранс» визначено суму штрафу по ПДВ в розмірі 119, 90 грн. (а.с.39).

Також, податковим органом проведено камеральну перевірку своєчасності подання податкової декларації з ПДВ ТОВ «Мінагротранс» за грудень 2019 року, за результатом якої складений акт №842/18-28-54-04/41584059 від 13.02.2020 р. (а.с.40).

На підставі вказаного акту перевірки відповідачу винесене податкове повідомлення - рішення № від 26.02.2020 р., яким ТОВ «Мінагротранс» визначено суму штрафу з ПДВ в розмірі 170,00 грн. (а.с.41).

Відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України відповідачу направлена податкова вимога від 20.08.2019 № 10401-17 (а.с.42), яка одержана ним 28.08.2019 р.

Згідно з п. 20.1.34 ст. 20 Податкового Кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Згідно з п. 95.1 ст. 95 Податкового Кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

В силу п. п. 95.3, 95.4 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Враховуючи те, що сума податкового боргу ТОВ «Мінагротранс» з податку на прибуток становить 1 363 979, 72 грн. та, не сплачена відповідачем на момент розгляду справи (а.с.6), суд вважає позовні вимоги в частині стягнення такого боргу правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог ГУ ДПС у Сумській області в частині накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ «Мінагротранс» суд зазначає наступне.

Поняття податкового боргу відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України включає в себе грошове зобов`язання, яке самостійно узгоджене платником податків, або узгоджене в порядку оскарження, але не сплачене у встановлений ПК України строк.

Право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти та інші цінності такого платника податків, що знаходяться в банку, у разі, якщо у платника податків, який має податковий борг, відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу, передбачено пп. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України.

Суд зазначає, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав, але розрізняються процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Зазначене випливає із системного тлумачення правових норм, які містяться у статті 94 Податкового кодексу України. Ці норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків, причому зміст правового регулювання викладається в єдиному контексті.

Додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу, визначені п.п. 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право податкового органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

Відсутність підстав для застосування арешту коштів платника податків, передбачених пунктом 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України, серед підстав для застосування адміністративного арешту, що входять до переліку, встановленого пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України (сформульованого як вичерпний), не може розглядатися як перешкода для застосування арешту коштів на рахунках платника податків у відповідних випадках.

Наведене пояснюється тим, що норма пункту 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України є імперативною і обов`язковою до виконання, зміст її є самостійним, чітким і зрозумілим. Норми пункту 20.1.33 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість пункт 20.1.33 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що позивачем з метою встановлення наявності активів у відповідача направленні запити до державних органів реєстрації, в результаті чого отримано відповіді, відповідно до яких майнові активи у позивача відсутні.

Так, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.01.2020 будь-яке майно у відповідача відсутнє (а.с.9).

Крім цього, суд зазначає, що Постановою Національного Банку України № 22 від 21.01.2004 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29.03.2004р. за №372/8976).

Вимоги цієї Інструкції поширюються на всіх учасників безготівкових розрахунків, а також на стягувачів та є обов`язкові для виконання ними (пункт 1.3 Інструкції).

Главою 9 Інструкції визначено порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів.

Пункт 9.2 Інструкції передбачає, що банк накладає арешт на кошти, що обліковуються за рахунками, відкритими клієнтами банку, відповідно до нормативно-правових актів Національного банку з питань відкриття і закриття рахунків.

Арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Якщо в документі про арешт коштів не зазначений конкретний номер рахунку клієнта, на кошти якого накладений арешт, але обумовлено, що арешт накладено на кошти, що є на всіх рахунках, то для забезпечення суми, визначеної цим документом, арешт залежно від наявної суми накладається на кошти, що обліковуються на всіх рахунках клієнта, які відкриті в банку, або на кошти на одному/кількох рахунку/ах. (пункт 9.3 Інструкції).

Пунктом абзацу 1 п. 9.10 гл. 9 Інструкції передбачено, що у разі надходження до банку платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) за тим виконавчим документом, для забезпечення виконання якого на кошти клієнта накладено арешт, банк виконує її в повній або частковій сумі в межах наявної арештованої суми на рахунку.

Банк виконує часткову оплату платіжної вимоги / інкасового доручення (розпорядження) відповідно до пункту 5.10 глави 5 та пункту 11.9 глави 11 цієї Інструкції.

Враховуючи положення абзацу 3 та 4 п. 9.10 гл. 9 Інструкції, до арешту суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, банк продовжує арештовувати кошти, що надходять на рахунок клієнта, та виконує платіжні вимоги / інкасові доручення (розпорядження) щодо списання коштів з урахуванням тієї суми, яку раніше частково списано на підставі платіжних вимог / інкасових доручень (розпоряджень) за тим виконавчим документом, для забезпечення якого було накладено арешт на кошти на рахунку клієнта. Банк після списання за платіжною вимогою / інкасовим дорученням (розпорядженням) суми в розмірі, який визначений документом про арешт коштів, списує цей документ з відповідного позабалансового рахунку та, якщо немає на обліку за позабалансовим рахунком інших документів про арешт коштів, проводить операції за рахунком клієнта.

З аналізу зазначених вище норм вбачається, що у разі визначення конкретного розміру заборгованості у документі, яким накладено арешт, банк без порушення прав платника та одночасно клієнта банка в частині обмеження користування належними такому платнику коштами або цінностями, у разі повного виконання рішення про арешт та списання визначеної суми у визначеному розмірі, продовжує безперешкодно виконувати завдання по списанню або перерахуванню коштів платника за його бажанням.

Відтак, вимога щодо накладення арешту на кошти та цінності, які знаходяться в банку, достатні для стягнення податкового боргу підприємства в сумі 1 363 979, 72 грн., є правомірною та обґрунтованою.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач не надав суду достатніх доказів щодо безпідставності заявлених позовних вимог, а тому заявлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс" про стягнення податкового боргу та накладення арешту - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс" (40011, м. Суми, вул. Рибалка,2, ) за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить платнику податків, податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 353 917,35 грн. (триста п`ятдесят три тисячі дев`ятсот сімнадцять грн. тридцять п`ять коп.) на р/р UА0018540, отримувач Сумська міська отг11021000, код класифікації доходів бюджету 11021000, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс" (40011, м. Суми, вул. Рибалка,2, ) за рахунок коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить платнику податків, податковий борг з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 010 062, 37 грн. (один мільйон десять тисяч шістдесят дві грн. тридцять сім коп.) на р/рUА0018540, отримувач Сумська міська отг14060100, код класифікації доходів бюджету 14060100, код отримувача 37970593, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.);

Накласти арешт на кошти та інші цінності Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінагротранс" (40011, м. Суми, вул. Рибалка,2, ), що знаходяться у банку платника податків, для погашення податкового боргу на суму 1 363 979, 72 грн. на наступні банківські рахунки:

- НОМЕР_1 , відкритий у Сумському обласному управління АТОЩАД м. Суми 19.10.2018 р., 980-українська гривня, МФО банку 337568,

- НОМЕР_2 , відкритий у Казначействі України 29.09.2017 р., 980-українська гривня, МФО банку 899998,

- НОМЕР_3 , відкритий у Сумській філії АТКБ «Приватбанк», м. Суми 25.09.2017 р., 980-українська гривня, МФО банку 337546,

- НОМЕР_4 , відкритий у Сумській філії АТКБ «Приватбанк», м. Суми 02.11.2018 р., 980-українська гривня, МФО банку 337546,

- НОМЕР_5 , відкритий у Сумській філії АТКБ «Приватбанк», м. Суми 03.12.2018 р., 980-українська гривня, МФО банку 337546.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12 листопада 2020 року

Суддя О.О. Осіпова