Справа № 520/13615/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 р.Справа № 520/13615/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.03.20 року по справі № 520/13615/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області третя особа Комунальне підприємство "Харківський метрополітен"

про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач), третя особа, Комунальне підприємство "Харківський метрополітен", в якому просив суд:

- скасувати рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від 28.05.2019 №262 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1 058-ІV;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 30.05.2019 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016;

- допустити до негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду в даній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач під час призначення пенсії до пільгового стажу за Списком №1 не зарахував позивачу період роботи машиністом електропоїзда метрополітену з 16.01.2003. Зазначив, що рішенням №262 від 28.05.2019 відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні стажу роботи за Списком №1 періоди з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016 має бути зараховано до Списку №1 на підставі п. 1 ч. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року вказаний позов задоволено частково. Скасовано рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від 28.05.2019 №262 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1 058-ІV. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду у даній справі відносно зобов`язання зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016 та, за результатами повторного розгляду заяви, вирішити питання про призначення ОСОБА_1 з 25.05.2019 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах згідно п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У задоволенні решти вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, третьою особою подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що суд першої інстанції зобов`язавши відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 період його роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену), а також зобов`язавши відповідача за результатами повторного розгляду заяви, вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 перебрав на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень, чим порушив норми процесуального права.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не проаналізувавши норми чинного законодавства, а саме Закон України «Про пенсійне забезпечення», Порядки №383, №442, та без врахування висновків Верховного Суду, а також без належного дослідження карт умов праці за 2003, 2008, 2013 роки, дійшов висновків про зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 періоду його роботи машиністом електропоїзду метрополітену з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 20.05.2019 року про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

До заяви подано наступний пакет документів, копії яких також містяться в матеріалах справи, а саме: паспорт, ідентифікаційний код, копія трудової книжки НОМЕР_1 , копії карток умов праці за 2003, 2008, 2013 роки, копії довідки №08-28/325 від 17.05.2019 року видана ОСОБА_1 , що він дійсно працює на КП «Харківський метрополітен», копія довідки №08-28/324 від 17.05.2019 року про підтвердження трудового стажу для призначення за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що зазначена особа працювала повний робочий день в електродепо «Московське» служби електрорухомого складу КП «Харківський метрополітен з 12.09.1994 року по 16.01.2003 року, копія довідки №08-28/326 від 17.05.2019 року, що у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №997, рішення Харківської міської Ради від 30.09.2009 року №233/09, державне підприємство «Харківський метрополітен» реорганізовано шляхом перетворення у комунальне підприємство «Харківський метрополітен» Наказ №532 від 21.12.2009 року, копія довідки №233/17-01-07 від 11.07.2019, що за період з 17.01.2003 по 09.06.2003 та з 01.11.2006 по теперішній час про встановлення неповного робочого дня в електродепо «Московське» не встановлено, копія довідки №44/10-05 від 14.06.2019 про те що ОСОБА_1 навчався в технічній школі Харківського метрополітену з 02.03.1993 по 02.03.1994 та Протоколом кваліфікаційної комісії «71 від 01.03.1994 року присвоєно професію «Машиніст електропоїзда», копія Наказу №34 від 25.03.1993 року, копія Наказу №57-к від 02.03.1994, копія форми ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу, копія заяви від 23.05.2019 року про подачу документів до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з метою призначення пенсії за Списком №1, копія заяви від 07.08.2019 року про звернення до голови комісії Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з метою призначення пенсії за Списком №1, копія листа №РА-9651255 від 16.10.2019 про розгляд звернення, копія листа (рішення) №5783/0211-20 від 11.11.2019 року про відмову у призначенні пенсії, копія листа Головного управління праці та соціального захисту населення №04-22/05/4190 від 25.06.2011 року, копія листа Головного управління дер праці у Харківській області №12-12-11/02.01-12/1391, копія наказу №129 від 24.11.1994 року про затвердження пільг і компенсацій працівникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці, копія переліку, копія наказу №51-Н від 09.04.1997 року про затвердження пільг і компенсацій працівникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці, копія переліку, копія наказу №214 від 07.12.1999 року про затвердження пільг і компенсацій працівникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці, копія переліку, копія наказу №124 від 08.04.2004 року про затвердження пільг і компенсацій працівникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Судом досліджено трудову книжку НОМЕР_1 , уточнюючу довідку №08-28/324 від 17.05.2019, уточнюючу довідку №233/17-01-07 від 11.07.2019, видані КП «Харківський метрополітен» якими підтверджено, що позивач працював повний робочий день за професією машиніст електропоїзда (метрополітену) з 12.09.1994 по теперішній час.

На думку позивача, оскільки він повний робочий день працював на КП «Харківський метрополітен» з 12.09.1994 по теперішній час, водночас, первинна атестація робочих місць машиністів електропоїздів метрополітену була проведена у 1994 році, повторна атестація була проведена у 1999 році, характер та умови праці машиністів електропоїздів (метрополітену) не змінились і відповідають атестаціям, які були проведені у 1994 році та у 1999 році, за таких обставин, беручи до уваги зазначене, позивач вважає, що з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016 можливо зарахувати до пільгового стажу позивача.

Крім цього, позивач зазначає, що відповідно до листів - роз`яснень Міністерства праці та соціальної політики України та державних органів нижчих ланок, наданих у відповідь на звернення адміністрації КП «Харківський метрополітен» стосовно можливості призначення пенсії за віком машиністам електропоїздів (метрополітену), з посиланням на підрозділ І розділу ХХІ «Транспортні послуги», де позиція 21.1 а машиністи електропоїздів (метрополітену) внесені до Списку №1, зазначено, що машиністи електропоїздів (метрополітену) передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ від 16.03.2003 №36 і можуть користуватися правом пільгового забезпечення відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за результатами атестації робочих місць та за умовами праці.

Рішенням №262 від 28.05.2019 року, відповідач відмовив позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. В своїй відмові відповідач зазначає, що позивач має пільгового стажу 8 років 0 місяців 0 днів (стаж зараховано по 16.01.2003), та надалі відсутня підтверджуюча довідка про наявність пільгового стажу та дані зайнятості повний робочий день.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність відповідного рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 № 773 внесено зміни і доповнення до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт "а" підрозділу 1 розділу XXI "Транспорт" після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: "1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену".

Постановою Кабінету Міністрів № 36 від 16.01.2003 р. затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Так, відповідно до п. 21.1 «а» підрозділу 1 розділу XII "Транспортні послуги" зазначеного Списку, право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 мають машиністи електропоїздів (метрополітену).

Слід вказати, що у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позиція «Машиністи електропоїздів метрополітену» відсутня.

У той же час, відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 № 05-07-05 Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005: «1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: «відновити професію «машиніст електропоїздів метрополітену» в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 № 276 внесено зміни до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ «Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - машиністи електропоїздів (метрополітену).

При цьому, Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано до 01.04.2006 розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену), забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств «Дніпропетровський метрополітен» і «Харківський метрополітен», а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві «Київській метрополітен» і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом № 383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.09.2020 по справі №2040/6395/18.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року №276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку №1, то позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1, а отже і до пільгового стажу позивача має бути зарахований весь період роботи на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Судовим розглядом встановлено, що підставою відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу пенсійним органом визначено п. Порядку застосування Списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідно якого у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, необхідно надати уточнюючу довідку.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Крім того, відповідно до п. п. 1, 2, 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 18 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «а» ст. 13 Закону № 1788-XII є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки).

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17 та від 10.10.2019 у справі № 234/4585/17, від 25.04.2019 року у справі №159/4178/16-а.

Із матеріалів справи встановлено, що трудова книжка позивача містить в собі записи - відомості щодо характеру роботи позивача.

Отже, відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині проведення атестації робочих місць КП «Харківський метрополітен» колегія суддів зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п.4.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затв. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстр. в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 р. за N 1451/11731 ) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Під час розгляду справи, судом прийнято до уваги Роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205, згідно якого в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №520/15026/16-а, про те що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Як вбачається за матеріалів справи, первинна атестація робочого місця позивача проводилась в 1994 році, за наслідками чого видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 року № 129 «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», в подальшому атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 51 від 09.04.1997 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року № 129, в подальшому повторна атестація робочих місць проводилась в 1999 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 214 від 07.12.1999 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році».

Судом також досліджено листи - роз`яснення Міністерства праці та соціальної політики України та державних органів нижчих ланок, наданих у відповідь на звернення адміністрації КП «Харківський метрополітен» стосовно можливості призначення пенсії за віком машиністам електропоїздів (метрополітену), у яких, з посиланням на підрозділ І розділу ХХІ «Транспорті послуги», де позиція 21.1 а машиністи електропоїздів (метрополітену) внесені до Списку №1, зазначено, що машиністи електропоїздів (метрополітену) передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затв. Постановою КМУ від 16.03.2003 №36 і можуть користуватися правом пільгового забезпечення відповідно до ст. 13 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» за результатами атестації робочих місць та за умовами праці.

Також, судовим розглядом встановлено, що згідно карток умов праці позивач працював в особливо шкідливих та важких умовах праці. Відповідно замірів факторів виробничого середовища і трудового процесу умови праці докорінно з 1999 року, тобто з моменту проведення останньої атестації, не змінювалися. По показникам робоче машиніста електропоїзду машиніста належить вважати з особливо шкідливими та важкими умовами праці.

Згідно р.II п.1.1. гігієнічної класифікації праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.04.2014 № 248: 3 клас (шкідливі умови праці) - умови, що характеризуються такими рівнями шкідливих виробничих факторів, які перевищують гігієнічні нормативи та здатні чинити несприятливий вплив на організм працівника та/або його нащадків.

За результатами замірів, що містяться в картах умов праці позивача, йому постійно надавалися пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме виплачувалася надбавка за умови праці 16% та надавалися додаткові дні відпустки (7 днів) за кількість відпрацьованих днів за ОШУП-1 (особливо шкідливі умови праці за Списком №1).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що згідно законодавства України та карток умов праці від 09.06.2008 позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1, тому періоди з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016 мають бути зараховано до Списку №1.

Зазначене підтверджується не лише картками умов праці, а також довідками вкладеннями до трудової книги НОМЕР_1 , наказом №129 від 24.11.1994, наказом №51-Н від 09.04.1997, наказом №214 від 07.12.1999, наказом №124 від 08.04.2004.

Наказами ДП «Харківський метрополітен» від 24.11.1994 №129 та від 07.12.1999 №214 затверджені пільги і компенсації працівників метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної в 1994 та в 1999 році.

Судом встановлено, що на підставі попередньо проведених атестацій та досліджень умов праці по теперішній час, позивач отримує доплату до тарифних ставок або посадових окладів та додаткову відпустку за роботу в особливо шкідливих умовах праці, що дають право на призначення пенсії за Списком №1.

Позивач з 12.09.1994 працює в особливо шкідливих умовах праці, повний робочий день, за професією машиніста електропоїзда (метрополітену), яка надавала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та отримує надбавку за шкідливі умови праці, йому надаються додаткові дні відпустки за кількість відпрацьованих днів за особливо шкідливими умовами праці.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач ані у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ані у відзиві на позов, не наводив відповідних посилань відносно свого висновку, що пільговий стаж позивача за наданими для призначення пенсії документами є недостатнім, оскільки у даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, показань свідків, даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зробити відповідні запити щодо атестації робочих місць тощо.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо необхідності скасування рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від 28.05.2019 №262 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1 058-ІV.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 16.01.2003 по 09.06.2003, з 01.11.2006 по 09.06.2008 та з 10.06.2008 по 24.06.2016.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Харківський метрополітен" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.03.2020 року по справі № 520/13615/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 12.11.2020 року