Справа № 322/939/20
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 322/939/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 412407 від 02 жовтня 2020 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення, у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 жовтня 2020 року, о 19 годині 00 хвилин, начальником СРПП № 4 капітаном поліції Коробовим М.А. було винесено вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок. Вказану постанову він отримав на місці розгляду адміністративної справи. За змістом постанови його звинувачено в тому, що 02 жовтня 2020 року, о 18 годині 40 хвилин, він керуючи транспортним засобом Viper на 3 км. автодороги між с. Зарічне та смт. Тернувате, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, при цьому не користувався мотошоломом, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР України. Він не згоден з даною постановою, вважає її незаконною у зв`язку з наступним. В оскаржуваній постанові поліцейським не зазначено яким саме транспортним засобом він керував, його марку та модель. Лише зазначено "транспортним засобом Viреr", яким може бути: Dodge Viper - спортивний автомобіль, скутер Viper Storm VII 150, скутер Viper Асtive 110, квадроцикл Viper ATV-11 NEW, електроквадроцикл Viper 500 W, електроквадроцикл Viper 800 W NEW, електроквадроцикл Viper 500 W NEW, електроквадроцикл Viper 800 W, мотоцикл Viper V 250-R1, мотоцикл Viper ZS250 R 1, мотоцикл Viper V200/V250-CR, мотоцикл Viper F5, мотоцикл Viper F5 200, мотоцикл Viper V200 F5, мотоцикл Viper VM 200-10, мотоцикл Viper V 250-R1 (NK), мотоцикл Viper V250NT, тощо. Тобто, не зазначивши яким саме транспортним засобом він керував, поліцейський не може вказувати на порушення ним правил дорожнього руху, щодо не користування мотошоломом, оскільки не доведено, що він повинен був ним користуватися, керуючи відповідним транспортним засобом. Крім того поліцейський зазначає в постанові, що він порушив п. 2.3 (в) ПДР, де вказано: "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі", застосовуючи його до обставини справи щодо не користування ним мотошоломом. Так в чому ж полягає порушення: у не користуванні мотошоломом чи у не користуванні засобами пасивної безпеки на автомобілі? Також в постанові не зазначено, що він не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, що також являється неконкретизованим звинуваченням. По перше, якої саме відповідної категорії в постанові не вказано, що також неможливо з`ясувати, оскільки не конкретизовано яким саме транспортним засобом він керував і на яку категорію він повинен мати посвідчення. По друге, "не мав посвідчення водія" не являється порушенням правила, передбаченого п. 2.4 (а) "На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України". Діяння "не мав" і "не пред`явив" являються різними за своїм характером і значенням діяннями, оскільки обов`язок водія "мати при собі посвідчення" передбачений п. 2.1 (а) ПДР України, а "пред`явити посвідчення" - п. 2.4 (а) ПДР України. Позивач вважає, що в таких документах, як постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, повинно бути все конкретизовано, чітко і у відповідності до діючого законодавства, щоб особа, відносно якої вона складена, мала можливість захищати себе і відстоювати свою позицію з конкретного звинувачення, а не гадати, що ж вона все таки порушила і за що її притягнуто до відповідальності. Крім того, в постанові відсутні посилання на докази, які б свідчили про вчинення ним зазначених правопорушень. Нормами п. 2 ч. 1 ст. 40 та частини другої згаданої статті Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: забезпечення дотримання правил дорожнього руху. При цьому що інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці. Поліцейський мав камеру на форменому одязі, але чи здійснювався запис чи ні йому невідомо і не повідомлялося. Ні свідки, ні відеозапис ні будь-які інші докази не зазначені, а отже його вина поліцейським не доведена. Таким чином, якщо в справі виникне відеозапис, яким було зафіксовано вчинення адміністративного правопорушення, то його не може бути визнано належним доказом у справі (Постанова про притягнення до відповідальності за порушення ПДР має містити дані про технічний засіб, яким таке адміністративне правопорушення зафіксоване (ВС/КАС № 524/1284/17 від 19 лютого 2020 року). Також, відповідно до судової практики Верховного Суду, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (Постанова Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 524/5741/16-а). При винесенні покарання за порушення ПДР судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф (Постанова Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17). У постанові про порушення ПДР обов`язково має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото - чи відеозапис порушення (Постанова Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а). Сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності (Постанова від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17). Ще одним порушенням, яке допустив поліцейський це зупинка його у невстановленому місці з порушенням ПДР. Так, вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору га (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу. Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки ( п. 8.9. ПДР України). П. 15.1 ПДР України передбачено, що зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи на узбіччі. Поліцейський зупинив його в темному неосвітленому місці за межами населених пунктів на автодорозі, яка не містить ні спеціально відведених місць для зупинки і стоянки, ні освітлення. Поліцейський не дотримався вимог, встановлених законодавством, у зв`язку з чим прийняте ним рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним. Також зазначає, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам, встановленим ст. 283 КУпАП.

2.Ухвалою судді від 19 жовтня 2020 року було відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

3.Відповідач, будучі належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим справа розглянута та вирішена судом на підставі наявних у ній матеріалів.

4.Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 412407, від 02 жовтня 2020 року, винесеною начальником СРПП № 4 Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Коробовим М.А., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу, в сумі 425 гривень 00 копійок.

6. ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 02 жовтня 2020 року, о 18 годині 40 хвилин, на 3 км. автодороги між с. Зарічне та смт. Тернувате, керував транспортним засобом Viper, не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, при цьому не користувався мотошоломом, чим порушив п. 2.3 (в) та 2.4 (а) ПДР України.

7. ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

8.Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

9.Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

10.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

11.Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

12.Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

13.Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

14.Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

15.В порушення вищевказаних норм відповідачем суду докази, підтверджуючі, що позивач керував транспортним засобом без посвідчення водія та не користувався мотошоломом, суду надані не були.

16.Крім того, відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

17.Крім цього в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" дано роз`яснення, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

18.В порушення вказаних вимог в оскаржуваній постанові не зазначено яким саме транспортним засобом керував позивач, його марку та модель, лише зазначено "транспортним засобом Viреr", яким може бути: Dodge Viper спортивний автомобіль, скутер Viper Storm VII 150, скутер Viper Асtive 110, квадроцикл Viper ATV-11 NEW, електроквадроцикл Viper 500 W, електроквадроцикл Viper 800 W NEW, електроквадроцикл Viper 500 W NEW, електроквадроцикл Viper 800 W, мотоцикл Viper V 250-R1, мотоцикл Viper ZS250 R 1, мотоцикл Viper V200/V250-CR, мотоцикл Viper F5, мотоцикл Viper F5 200, мотоцикл Viper V200 F5, мотоцикл Viper VM 200-10, мотоцикл Viper V 250-R1 (NK), мотоцикл Viper V250NT, тощо.

19.Тобто, не зазначивши яким саме транспортним засобом керував позивач, поліцейський не може вказувати на порушення ним правил дорожнього руху, щодо не користування мотошоломом, оскільки не доведено, що водій повинен був ним користуватися, керуючи відповідним транспортним засобом.

20.Крім того, в оскаржуваній постанові позивача визнано винним, також, у керуванні транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим було порушено п 2.4 (а) ПДР України.

21.Разом з тим, п. 2.4 (а) ПДР України передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України. Тобто обов`язок водія мати при собі посвідчення передбачений п. 2.1 (а) ПДР України, а пред`явити посвідчення п. 2.4 (а) ПДР України.

22.Крім того у оскаржуваній постанові не вказані назви району та області, на території яких було вчинене інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, у зв`язку з чим її зміст не може вважатися таким, що відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

23.Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

24.Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 5, 9, 243, 245, 257, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову начальника СРПП № 4 Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Коробова Максима Анатолійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ № 412407 від 02 лютого 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення, у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Рішення складене 11 листопада 2020 року.

Суддя А.Б.Шиш