Справа № 425/2027/20
Суддя: Коваленко Д. С.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року Провадження №2-а/425/115/20

Справа№425/2027/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі: головуючого - судді Коваленка Д.С., секретар - Брудницька О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні зали судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі рядового поліції роти № 2 батальйону № 1 Ахтирського Вадима Юрійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із позовом до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі рядового поліції роти № 2 батальйону № 1 Ахтирського Вадима Юрійовича про визнання протиправним та скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП та закрити провадження по справі.

Позивач просив розглянути справу без його участі, відповідач подав клопотання, в якому як і позивач, просив справу розглянути без його участі. Відзив на позовну заяву не подав, проти позовних вимог заперечував.

За таких обставин, а також в силу положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Позиція позивача полягала у тому, що 18 липня 2020 року, відповідач склав відносно нього постанову, якою на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 Кодексу про адміністративні правопорушення, у зв`язку із порушенням ним пункту 2.1. Правил дорожнього руху. Зокрема через те, що 18 липня 2020 року, він не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак вважаючи, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений у постанові, оскільки 18 липня 2020 року о 03 годині 26 хвилин він знаходився в транспортному засобів у якості пасажира та не керував автомобілем, просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до відповідальності за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Позиція відповідача. Відповідач надав в якості доказу диски з аудіо-відеозаписом події, якими на його думку, зафіксовано адміністративне правопорушення. Проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи, що сторони спору доводили свої вимоги та заперечення тільки письмовими та електронними доказами, які є в матеріалах справи, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, кожного наявного у матеріалах справи доказу окремо, а також в їх сукупності, встановив наступні обставини:

Вісімнадцятого липня 2020 року, ОСОБА_2 , під час несення служби з нагляду за дотриманням учасниками дорожнього руху однойменних правил, перебуваючи в статусі рядового поліції Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, тобто під час безпосереднього виконання своїх службових обов`язків, розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатами якої склав постанову, якою наклав на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення пункту 2.1. Правил дорожнього руху, а саме: за те, що 18 липня 2020 року о 03 годині 26 хвилин, по вулиці Миру, 22, водій керував транспортним засобом Mercedes-Btnz Vito 110 CDI НОМЕР_1 (який належить ОСОБА_3 ) з непрацюючою правою фарою в темну пору доби, в ході перевірки документів не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 2,24 - копія постанови; а.с. 25 - диски).

Однак, вважаючи, що в його діях відсутній склад правопорушення зазначений у постанові, ОСОБА_1 оскаржив вказану постанову до Рубіжанського міського суду Луганської області (а.с.1).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем виникли публічні правовідносини, в межах яких виник спір, у якому позивач як учасник дорожнього руху не погодився із рішенням суб`єкта владних повноважень в особі інспектора патрульної поліції, відповідача, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Враховуючи визначені судом правовідносини, для вирішення спору, суд застосував наступні норми матеріального права, виходячи при цьому з наступних мотивів:

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами другою і третьою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положення частини 1 статті 284 та частини 1 статті 283 КУпАП передбачають, що постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення виноситься органом (посадовою особою) тільки після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

А в силу положень частини 1 статті 280 цього ж кодексу, при розгляді такої справи орган (посадова особа), у першу чергу, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення.

При цьому встановлення такої обставини, з огляду на зміст статей 251 та 252 КУпАП, здійснюється тільки на підставі оцінки органом (посадовою особою) доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, але керуючись законом і правосвідомістю.

А тут суд враховує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це передбачено статтею 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. І ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

І, з урахуванням правової природи такого акту як постанова у справі про адміністративне правопорушення, що описана у статтях 283-284 КУпАП, ні орган (чи посадова особа), що розглядали справу про адміністративне правопорушення), ні суд не можуть розглядати і приймати постанову у справі про адміністративне правопорушення, саму по собі, як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки в силу вже вказаних вище положень статті 251 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення до доказів у такій справі не відноситься, а є актом правозастосовчої діяльності.

Разом з цим суд враховує, що в силу положень частини 2 статті 77 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Таким чином, у цій справі, в якій позивач оскаржує постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, докази правомірності свого рішення повинен надати суду саме відповідач. І зокрема докази того, що позивачем дійсно було вчинено те адміністративне правопорушення, за яке на нього було накладено адміністративне стягнення постановою, яку оскаржує позивач.

Підпунктом «а» пункту 2.1. Правил дорожнього руху передбачено, що саме водій (тобто особа, яка керує транспортним засобом) механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Положеннями частини 1 статті 126 КУпАП встановлено, що саме керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), є адміністративним правопорушенням та тягне за собою адміністративну відповідальність.

Але тут суд констатує, що відповідач не надав суду жодних доказів вчинення позивачем діяння, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, у вигляді відсутності у водія, який керував транспортним засобом, посвідчення водія відповідної категорії, як це передбачено пунктом 2.1. «Правил дорожнього руху».

Суд врахував, аудіо-відеозапис на дисках наданих поліцейським, але вказані записи спростовують той факт (зазначений у постанові), що саме позивач був водієм транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі: Vito110 cdi (державний номерний знак: НОМЕР_1 ), і 18 липня 2020 року о 03 годині 26 хвилини, їхав по вулиці Миру, 22 та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії (а.с. 25 - диски).

Згідно даних аудіо-відеозапису, ОСОБА_1 не визнавав факту керування автомобілем 18 липня 2020 року о 03 годині 26 хвилин по вулиці Миру, біля будинку 22 (а.с. 25 - диски). Сам запис не містить будь-яких даних які б із достовірністю підтверджували факт керування цим автомобілем саме ОСОБА_1 (а.с.25).

Більш того, на записі є дані про те, що в автомобілі були присутніми ще дві людини: хлопець та дівчина, які не були опитані поліцейськими не предмет того, хто керував транспортним засобом (а.с.25 - диски). А на записах видно тільки те, що ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні (а.с.25 - диски).

Крім того адвокат позивача, надав суду копію постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 05 жовтня 2020 року, якою було закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 , оскільки суду не було надано доказів, що 18 липня 2020 року, о 01 годині 30 хвилин, у місті Рубіжне Луганської області по вулиці Миру, біля будинку №20, саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки: Mercedes-Benz, моделі: Vito110 cdi (державний номерний знак: НОМЕР_1 ) (а.с. 48-51).

В силу положень частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

А відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на це та той факт, що відповідачем не надано суду доказів наявності в діянні позивача 18 липня 2020 року о 03 годині 26 хвилин по вулиці Миру, 22, складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП, суд погоджується із вимогами позову про необхідність скасування постанови (серії ЕАМ № 2838954) від 18 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень. А саму справу слід закрити.

Отже, керуючись положеннями статей 1,2,7,9,12,14-1,23,33,122,217,222,245-252,254-256,268,276-280,283,284,287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, положеннями статей 2,4,6,12,32,72-90,241-243,255,257-263,286,292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції в особі рядового поліції роти № 2 батальйону № 1 Ахтирського Вадима Юрійовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а також закриття провадження у справі - задовольнити.

Скасувати постанову (серії ЕАМ № 2838954) від 18 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, що передбачена частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, а також закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів, з дня отримання судового рішення до Першого апеляційного адміністративного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області

Суддя Д.С. Коваленко