Справа № 200/9491/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 р. Справа№200/9491/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

13.10.2020 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Волноваський район, Донецька область, 85700, ) про:

- визнання протиправним та скасування рішення №4460 від 21.09.2020 про відмову в переведені з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області;

- зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до стажу держаної служби роботу в Волноваській об`єднаній державній податковій інспекції з 01.04.2009 по 30.04.2016, коли було присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби І рангу» з 01.04.2009, спеціальне звання «Інспектор податкової та митної справи І рангу» з 27.12.2013, спеціальне звання «Радника податкової та митної справи ІІІ рангу» з 06.09.2017;

- зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16.12.1993 з 31.08.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.10.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач відмовив позивачу в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу», аргументуючи це тим, що станом на 01.05.2016, дата набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №899, позивач не займав посаду, віднесену до посад державних службовців та не має необхідного стажу державної служби для визначення права на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» - 20 років.

Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідачем через Відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що згідно трудової книжки позивача з 01.04.2009 вона працювала у «Державні податковій інспекції у Волноваському районі» де їй було присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби 1 рангу», разом з тим, в переліку посад, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723, відсутні такі посади, як інспектор. Тому у відповідача відсутні законні підстави для зарахування позивачу періоду роботи з 01.04.2009 по 30.04.2016 на державній службі, та переведення її на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з нормами частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_2 , виданого органом №1470 04.06.2019, має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 . Перебуває на обліку у Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується відповідачем.

Позивач звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою від 17.09.2020 №4460 про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Позивачем при зверненні до пенсійного органу надано такі документи:

- заява від 17.09.2020 №4460;

- довідка про складові заробітної плати №206/05-99-13-02-18 від 15.09.2020, видана Головним управлінням Державною податковою службою України у Донецькій області.

21.09.2020 відповідачем прийнято рішення №4460 про відмову в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зі змісту спірного рішення вбачається, що підставами для відмови у переведенні стало те, що станом на 01.05.2016, дата набрання чинності Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №899, позивач не займав посаду, віднесену до посад державних службовців та не має необхідного стажу державної служби для визначення права на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» - 20 років.

За таких обставин в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» відмовлено, в зв`язку з відсутністю стажу державної служби станом на 01.05.2016 - 20 років.

Також, відповідач зазначив, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_5 позивачу з 01.04.2009 Державною податковою інспекцією у Волноваському районі присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби 1 рангу». Згідно пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну службу» №899 дія цього Закону не поширюється, зокрема, на працівників, яким присвоюються спеціальні звання. Для зарахування до стажу державної служби періоду з 01.04.2009 по 30.04.2016 немає законних підстав.

Не погоджуючись з такими рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що відповідно записів № 40-60 трудової книжки серії НОМЕР_5 позивач - ОСОБА_1 :

- 01.04.2009 - призначена (з кадрового резерву) на посаду головного державного податкового інспектора відділу адміністрування майнових податків управління оподаткування фізичних осіб;

- 01.04.2009 - присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби 1 рангу»;

- 21.03.2012 - у зв`язку з реорганізацією ДПІ у Волноваському районі шляхом перетворення у ДПІ у Волноваському районі Донецької області Державної податкової служби призначена в порядку переведення на посаду старшого державного податкового інспектора відділу адміністрування майнових податків з фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ДПІ у Волноваському районі Донецької області Державної податкової служби на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника:

- 22.08.2013 - у зв`язку з реорганізацією ДПІ у Волноваському районі шляхом перетворення у ДПІ у Волноваському районі Донецької області Державної податкової служби шляхом приєднання до ДПІ у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області призначена в порядку переведення на посаду старшого державного інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області;

- 22.11.2013 - призначена на посаду головного державного інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб;

- 27.12.2013 - присвоєно спеціальне звання інспектора податкової та митної справи І рангу;

- 01.07.2014 - призначена на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника;

- 02.03.2015 - переведена на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу доходів і зборів з фізичних осіб;

- 03.08.2015 - у зв`язку з реорганізацією ДПІ у Волноваському районі Головного управління Міндоходів у Донецькій області шляхом приєднання до ДПІ у Волноваському районі ГУ ДФС у Донецькій області призначена в порядку переведення на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб;

- 10.02.2016 - ДПІ у Волноваському районі ГУ ДФС у Донецькій області перейменована на Волноваську об`єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Донецькій області;

- 24.02.2016 - у зв`язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розписі переведена на посаду головного державного інспектора відділу податків і зборів з фізичних осіб;

- 22.04.2016 - у зв`язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розписі переведена на посаду головного державного інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та майнових податків управління податків та зборів з фізичних осіб;

- 08.07.2016 - у зв`язку зі змінами в організаційній структурі та штатному розписі переведена на посаду головного державного інспектора відділу та зборів з фізичних осіб;

- 15.06.2017 - звільнена з займаної посади в порядку переведення до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області;

- 16.06.2017 - призначена в порядку переведення із Волноваської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на посаду старшого державного ревізора-інспектора відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Волноваської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб;

- 01.09.2017 - переведена на посаду заступника начальника відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Волноваської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб, за результатами конкурсу;

- 06.09.2017 - присвоєне спеціальне звання радника податкової та митної справи ІІІ рангу;

- 02.10.2017 - переведена на посаду заступника начальника Волноваського відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Волновасько-Маншгушського управління;

- 30.11.2018 - припинена державна служба та звільнена за угодою сторін;

- 10.12.2018 - розпочато виплату допомоги по безробіттю Волноваським районним центром зайнятості;

- 28.08.2020 - припинено виплату допомоги по безробіттю Волноваським районним центром зайнятості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Стаття 3 Конституції України гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виключно цим Законом визначається, зокрема, пенсійний вік чоловіків і жінок, після досягнення якого особа має право на призначення пенсії за віком.

01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон № 889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-XII) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом 889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом 889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" закріплено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Абзацом 2 цієї статті визначено, що до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по 31 березня 1960 року.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Тобто, до 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу державної служби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, стаття 37 Закону № 3723-ХІІ передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і пунктами 10, 12 розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування вищезазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 569/350/17, від 03 липня 2018 року у справі № 586/965/16-а та від 10 липня 2018 року у справі № 591/6970/16-а.

Суд також зазначає, що стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 обчислюється згідно із законодавством, яке діяло раніше, і на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Стаж державної служби до 01.05.2016 обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою КМУ від 03.05.1994 № 283, та додатка до нього.

Відповідно до рішення відповідача від 21.09.2020 №4460 про відмову в перерахунку пенсії, підставами для відмови зазначено те, що позивач не займав посаду, віднесену до посад державних службовців та не має необхідного стажу державної служби для визначення права на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» - 20 років.

За розрахунком відповідача загальний страховий стаж позивача складає 19 років 05 місяців 10 днів, з них стаж державної служби - 19 років 05 місяців 10 днів.

Як встановлено судом вище, відповідач не зарахував до стажу державної служби позивача періоди роботи з 01.04.2009 по 30.04.2016 у зв`язку з відсутністю законних підстав. Оскільки, згідно трудової книжки серії НОМЕР_5 позивачу з 01.04.2009 Державною податковою інспекцією у Волноваському районі присвоєно спеціальне звання «Інспектор податкової служби 1 рангу». Згідно пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну службу» №899 дія цього Закону не поширюється, зокрема, на працівників, яким присвоюються спеціальні звання.

За наслідками судового розгляду суд дійшов висновку, що позивач на час звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" мав достатній стаж державної служби (понад 20 років), з огляду на таке.

З трудової книжки позивача судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 01.04.2009 по 30.04.2016 працювала головним державним інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та майнових податків управління податків та зборів з фізичних осіб в Волноваській об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Донецькій області.

Пунктом 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII регламентовано, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01 травня 2016 року обчислюється відповідно до законодавства, що діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ними передбачені.

Стаж державної служби до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283), та додатку до нього (діяли до 01 травня 2016 року).

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 "Про порядок обчислення стажу державної служби", якою затверджений Порядок обчислення стажу державної служби, регламентовано, що обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Пунктом 1 Порядку № 283 регламентовано, що цим Порядком визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба):

на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців;

- на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів;

- на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком;

- на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання, […].

Пунктом 4 Порядку № 283 закріплено, що документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи. […].

У додатку до Порядку № 283 наведений Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

Частиною 17 статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-XII "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон № 509-XII), а з 12.08.2012 року - Податковий кодекс України.

Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Частиною 2 статті 46 Закону № 889-VIII та Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 (далі - Порядок № 229), які діють з 01 травня 2016 року, визначено, що стаж державної служби обчислюється у днях, місяцях і роках.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у сукупності стаж на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, достатній для призначення позивачу пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 цього Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Згідно з частиною 3 статті 45 цього Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду України.

Отже, після скасування судом рішення, відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням зроблених висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Оскільки суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача, в той час як спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, суд вважає за доцільне визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №4460 від 21.09.2020 про відмову в переведені ОСОБА_1 з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2020 №4460 про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 09.10.2020 позивачем сплачено судовий збір в сумі 1261,20 гривень.

Згідно з абзацом 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Системний аналіз цієї норми, а також частини 2 статті 245 КАС України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

При застосуванні абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, які по суті є однією вимогою за яку судовий збір сплачується у розмірі 840,80 гривень. Тому судовий збір у розмірі 420,40 гривень позивачем сплачено надмірно та підлягає поверненню.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місце знаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Волноваський район, Донецька область, 85700, ) про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №4460 від 21.09.2020 про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2020 №4460 про переведення з пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, надмірно сплачений при зверненні до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 16.11.2020.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна