Справа № 568/48/19
Суддя: Троцюк В. О.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/48/19

Провадження №2-а/568/11/20

12 листопада 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк А.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області капрала поліції Подорожнього Станіслава Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області капрала поліції Подорожнього Станіслава Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №839739 від 05.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивовано тим, що згідно постанови, що оскаржується скоєне правопорушення полягає в тому, що 05 січня 2019 року о 15 год. 30 хв. на автодорозі Київ-Чоп ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF XF н.з. НОМЕР_1 , в якому на одній осі встановлено шини з різним типом малюнку, чим порушив п.31.4 ПДР України керування водієм ТЗ, що має тех.несправності коліс та шин, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову неправомірною, протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки розгляд справи інспектор здійснив не в його присутності, порушивши його права на захист. В оскаржуваній постанові інспектор вказав, що він порушив п.31.4.5г ПДР, згідно якого забороняється експлуатація вантажних автомобілів, у яких на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора. На транспортному засобі, яким керував позивач, не були встановлені шини з різними типами протектору. Інспектором не конкретизовано на чому був різний тип малюнку протектора, на якій осі встановлено різні протектори та в чому полягає різниця.

Суддею Панчук М.В. 22.01.2019 року винесено ухвалу суду, згідно якої позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.02.2019 року позивач подав до суду заяву на усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 22.01.2019 року.

Ухвалою суду від 19 лютого 2019 року позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення прийнята до розгляду, відкрито провадження. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року суддею Троцюк В.О. винесено ухвалу про прийняття справи до свого провадження та запропоновано відповідачу подати в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву.

Представник позивача адвокат Прядун О.М. подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Копія ухвали суду отримана відповідачем 02.11.2020, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням у матеріалах справи. Проте, відповідач не скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.5 ст. 162 КАС України, відзиву на позов не подав, поважних причин його неподання не повідомив. Тому, на підставі ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як передбачено ч.1 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За змістом ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, серія ЕАВ№839739 від 05.01.2019 року дії позивача кваліфіковані за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом.

Частиною 1 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Таким чином, диспозиція сформульована в ч.1 ст.121 КУпАП норми є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність. Таким чином, у вказаній постанові про адміністративне правопорушення повинно бути посилання на відповідний пункт ПДР, що передбачає вимоги до технічного стану транспортного засобу.

У постанові про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП вказано про порушення останнім п. 31.4.5 ПДР.

Разом з тим, пунктом 31.4.5 Правил дорожнього руху передбачені вимоги до коліс та шин транспортних засобів, який складається із підпунктів - від (а) - до (є), кожен із з яких окремо розкриває зміст певної норми.

Визначити за порушення якого з підпунктів п. 31.4.5 ПДР було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП неможливо, оскільки жоден з підпунктів п. 31.4.5 ПДР, який не дотримано ОСОБА_1 , в постанові, що оскаржується, не зазначено.

При цьому суд звертає увагу, що за змістом пп. «г» п. 31.4.5 ПДР різний тип малюнку протектора на шинах однієї вісі є порушенням лише для вантажного автомобіля, а різний малюнок протектора - для легкового автомобіля.

Таким чином, фабула адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові, сформульована неконкретно, не зазначено недотримання якого саме підпункту пункту Правил дорожнього руху ставиться у провину особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем вказаного адміністративного правопорушення відповідачем не надано. Зокрема, відповідач, встановивши технічні несправності, з якими експлуатація транспортного засобу забороняється, повинен був скласти відповідний Акт перевірки технічного стану КТЗ.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно із ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд доходить висновку про обґрунтованість позову, у зв`язку з чим вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування постанови із закриттям провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст.286 КАС України постанову, серії ЕАВ №839739 від 05.01.2019 року за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області капрала поліції Подорожнього Станіслава Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАВ №839739 від 05.01.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Житомирській області капрал поліції Подорожній Станіслав Анатолійович, місце знаходження вул..Покровська, 96 м.Житомир

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, , місце знаходження вул..Покровська, 96 м.Житомир

Суддя В.О.Троцюк