Справа № 344/16421/17
Суддя: Ковалюк І. П.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/234/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Ковалюк І.П.,

секретаря Караїм Ю.В.,

за участі представника позивача Овченко О.В., представника відповідача Кручка А.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент освіти і науки Івано-Франківської міської ради, про скасування рішення 2-ої сесії міської ради від 22.12.2016 за №21-2 в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із схеми розташування культурних споруд, -

В С Т А Н О В И В:

11.12.2017 Івано-Франківська єпархія Української Православної Церкви звернулася в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, із наступними позовними вимогами:

- скасувати рішення 6-ої сесії міської ради від 08.07.2016 за №220-6 в частині передачі в постійне користування Департаменту освіти і науки Івано-Франківської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0161 за адресою: місто Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 6, 6-а, 6-б;

- скасувати рішення 2-ої сесії міської ради від 22.12.2016 за №21-2 в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із схеми розташування культурних споруд.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.12.2017 на підставі статті 107 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15.12.2017) відкрито провадження у справі №344/16421/17.

За клопотаннями представників позивача та відповідача ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.04.2018 до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача залучено Департамент освіти і науки Івано-Франківської міської ради.

27.06.2018 представником Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви подано заяву про зменшення позовних вимог, за змістом якої позивач просить скасувати виключно рішення 2-ої сесії міської ради від 22.12.2016 за №21-2 в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із схеми розташування культурних споруд.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області ухвалою від 10.03.2020 року на підставі частини 6 статті 7, пункту 2 частини 1 статті 29 та пункту 10 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, яка вступила в дію після 15.12.2017) вирішено передати справу №344/16421/17 на розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року справу №344/16421/17 за позовом Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви до Івано-Франківської міської ради, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент освіти і науки Івано-Франківської міської ради, про скасування рішення 2-ої сесії міської ради від 22.12.2016 за №21-2 в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із схеми розташування культурних споруд, передано на розгляд до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

14.05. 2020 року справу передано судді Ковалюк І.П. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року вказану справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.11.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позов обґрунтовано тим, що 20 вересня 2017 року позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації із зазначенням підстав та причин відмови Івано-Франківській єпархії УПЦ у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1898 га по вул. Чорновола,6,6 -б. У відповідь на запит листом №25/34.1-03/751 від 09.10.2017 р. їм повідомлено, що рішенням 2 сесії міської ради від 22.12.2015 року №21-2 земельну ділянку по вул. В.Чорновола, 6 вилучено із схеми розташування культових споруд. Крім того, рішенням 6 сесії міської ради від 08.07.2016 року вказану земельну ділянку передано у постійне користування Департаменту освіти і науки міської ради. Вважають дані рішення міської ради безпідставним і необґрунтованим виходячи наступного. Так, 20 грудня 2006 року між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської р; (Орендодавцем - за договором) та Івано-Франківською єпархією Української православної церкви (Орендарем - за договором, Відповідачем - у справі) було укладено договір оренди нежитлових приміщень № ДО-2971 (надалі Договір). На підставі угод № УО-2971-1 від 22 лютого 2007 року та № УО02971-2 від 28 травня 2008 року, вносилися зміни до договору оренди в частині зміни розміру орендної плати. Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 6, площею 19,1 кв.м. та вул. Чорнововола, 6-б площею 283,0 кв.м, які перебувають на балансі житлово-експлуатаційної організації №4. Передача в оренду приміщень здійснюється на підставі рішення міськвиконкому від 20.12.2006 р. за №534 (п.1.2. Договору) для використання під молитовний будинок і канцелярію єпархіального управління (п.1.3. Договору). Крім того, п.4.3.10. договору сторони погодили, що Орендар зобов`язується у 3-х місячний термін з дня реєстрації цього договору укласти у встановленому порядку з міськвиконкомом договір оренди частини земельної ділянки, закріпленої за будинком, в яких розташовані орендовані приміщення. Розділом 6 договору сторони визначили строк дії та умови зміни чи припинення договору оренди. Так, пунктом 6.1. договору оренди визначено, що цей договір вступає в дію з моменту його реєстрації та діє до початку будівництва нового будинку, який буде будуватись за адресою: вул. Чорновола, 6 та Чорновола, 6-б. На виконання вимог п. 2.1. даного договору, між сторонами було укладено та підписано акт приймання-передачі від 20.12.2006 р. З метою виконання п. 4.3.10 договору оренди, позивач у 2007 р. звернувся до відповідача щодо врегулювання питання укладення договору оренди частини земельної ділянки. У відповідь на звернення, в листі №957/01-15/54 від 19.04.2007 р., відповідач повідомив: "район в межах вулиць Чорновола - Січових Стрільців - Шевченка - Гординського згідно генплану міста відноситься до територій реконструйованої житлової забудови, на яких з метою більш раціонального використання територій передбачається будівництво багатоповерхових багатоквартирних житлових будинків зі знесенням існуючої малоповерхової забудови. В даний час відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 20.02.2007 р. №98 пункт 3.9 на замовлення підприємця проводяться проектно-пошукові роботи для будівництва другої черги багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування та автобусної зупинки. В межах ділянки, яка передбачається для будівництва другої черги, розміщені вказані приміщення на вул. Чорновола, 6, 6А, 6Б, які підлягають знесенню". У листі №1443/01-13/04 від 25.04.2007 р. відповідач вказав: "Щодо надання для потреб єпархії земельної ділянки на вул. Чорновола,6, 6А, 6Б, на якій розміщені будівлі колишнього дитячого садка, інформуємо, що у відповідності з рішенням 7-ої сесії міської ради (5-го демократичного скликання) від 03.08.2006 р. пункт 8 додатку - "не допускається перепрофілювання будинків дитячих садків, шкіл та закладів позашкільної роботи з дітьми (бібліотек, будинків творчості тощо)". В зв`язку з наведеним дозволити використовувати ділянку колишнього дитячого садка для інших потреб не можемо".

У 2016 році позивач знову звертався до відповідача з заявою про розгляд питання щодо укладення договору оренди земельної ділянки, яка використовується для обслуговування орендованого майна. Однак, відповідачем позивачу було відмовлено (рішення міської ради №258-7 від 19.08.2016 р .). В 2017 році позивач в черговий раз звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, яка використовується для обслуговування орендованого майна з подальшим укладенням договору оренди. Рішенням Івано-Франківської міської ради «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб з земельних питань» від 20.06.2017 р. № 188-13 позивачу відмовлено в наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 0,1898 га, на вул. Чорновола,6,6Б для обслуговування молитовного будинку та канцелярії Єпархіального управління.

В позові зазначено, що законність укладення договору оренди нежитлових приміщень № ДО-2971, його дійсність та законність користування позивачем нежитловими приміщеннями за адресою: вул. Чорновола, 6 та Чорновола, 6-б підтверджено судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема: постановою Вищого господарського суду України від 06 лютого 2017 року у справі № 909/932/15; рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 11.05.2017 року у справі № 909/1043/16; постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12 липня 2017 р. по справі № 909/1043/16. Таким чином, виконання позивачем умов п. 4.3.10 договору було неможливим в силу відсутності згоди на укладення договору оренди землі з боку відповідача.

Переданням рішенням міської ради від 08.07.2016 року вказаної земельної ділянки у постійне користування Департаменту освіти і науки міської ради, яке суперечить договору оренди відповідач порушив пріоритетне право саме орендаря на оформлення права користування даною земельною ділянкою, оскільки правовідносини оренди між сторонами існують з 2006 року.

Вказують, що рішенням Івано-Франківської міської ради від 22.12.2015р. №32-2 «Про затвердження Муніципальної програми «Духовне життя» на 2016-2017 роки» з метою вирішення актуальних питань духовно-релігійної сфери та покращення умов для задоволення духовно-релігійних потреб територіальної громади міста було прийнято документ, яким передбачено такі цілі та завдання органів місцевого самоврядування м. Івано-Франківська, як: сприяння спільній діяльності органів місцевої влади усіх рівнів та релігійних організацій, спрямування їх діяльності на розширення ролі церков та релігійних організацій у суспільному житті, залучення фінансово-матеріальні ресурси для вирішення питань релігійно-духовної сфери та інші. Відповідно до ч. 5. ст. 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» усі релігії, віросповідання та релігійні організації є рівними перед законом. Тому така програма стосується усіх без виключення релігійних організацій м. Івано-Франківська. Однак, прийняття рішення про виключення Храму Преображення Господнього зі схеми культових споруд є таким, що суперечить вищевказаним цілям та завданням програми. Такий підхід позбавляє релігійну громаду Храму Преображення Господнього можливості отримання фінансової підтримки для утримання своєї культової споруди з боку органів місцевого самоврядування у разі її надання для такої категорії споруд та суттєво обмежує напрямки співпраці релігійної громади з органами державної влади та місцевого самоврядування.

21.05.2018 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву. Івано-Франківська міська рада вважає подану позовну заяву безпідставною та необґрунтованою. Зазначено, що вимога про скасування рішення Івано-Франківської міської ради №21-2 від 22.12.2015 року в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 ум. Івано-Франківську, зі схеми розташування культових споруд, є безпідставною, а твердження стосовно порушеного права позивача внаслідок прийняті оскаржуваного рішення є необґрунтованими, оскільки розташування культових споруд в м. Івано-Франківську розроблена виключно з метою визначення перспективних місць розташування нових культових споруд (церков, молитовних каплиць, капличок) на території міста, а також для позначень на схемі існуючих культових споруд, адже будівництво нових культових споруд на території міста Івано-Франківська можливе виключно з врахуванням генерального плану м. Івано-Франківська та підставі схеми розташування культових споруд. У зв`язку з тим, що на даний час земельна ділянка є переданою у постійне користування Департаменту освіти та науки міської ради з цільовим використанням «для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти», віднесення земельної ділянки до схеми розташування культових споруд втратило свою актуальність, оскільки на даній земельній ділянці у встановленому законом порядку планується розпочати будівництво саме дошкільного закладу та не передбачено зведення будь-яких культових споруд. Більше того, з метою початку процесу будівництва, рішеннями Івано-Франківської міської ради від 22.12.2016 року №359-9 «Про міський бюджет на 2017 рік» і від 15.12.2017 року №380-17 «Про міський бюджет на 2018 рік», у міському бюджеті передбачені кошти на розроблення робочого проекту по об`єкту «Нове будівництво дошкільного навчального закладу по вул. Чорновола в місті Франківську», за адресою вул. Чорновола. 6, 6Б. Відповідно до оголошеної процедури закупівель, на даний час, тендерним комітетом УКБ міськвиконкому переможцем робіт на розроблення проектно-кошторисної документації визнано ТОВ «Златограф-Проект», з яким було укладено угоду №10-17/01пр від 03.10.2017 року, яку було пролонговано на 2018 рік додатковою угодою №1 від 05.02.2018 року. Окремо слід зазначити, що схема розташування культових споруд в м. Івано-Франківську була затверджена рішенням Івано-Франківської міської ради №911-31 від 18.12.2012 року до якої, власне, були включені приміщення по вул. Чорновола,6. У період з часу укладення договору оренди вказаних нежитлових приміщень до моменту затвердження схеми розташування культових споруд, релігійна церкви Преображення Господнього (вул. Чорновола, 6) мала можливість безперешкодно здійснювати богослужіння в орендованих приміщеннях та використовувати їх за цільовим призначенням згідно договору оренди, не знаючи при цьому жодних утисків чи дискримінації. При цьому, можливості для реалізації релігійною громадою своїх прав на вільне віросповідання, не зазнали змін як у результаті затвердження схеми розташування культових споруд так і в результаті виключення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із вказаної схеми рішенням Івано-Франківської міської ради №21-2 від 22.12.2015 року. Таким чином, перебування земельної ділянки у схемі розташування культових споруд чи її виключення із зазначеної схеми не перешкоджає проведенню богослужінь в орендованих приміщеннях та реалізації права громадян на сповідування тої чи іншої релігії, внаслідок чого жодним чином не можуть бути порушеними права та інтереси позивача. У зв`язку з цим, висновки про неможливість скасування органами місцевого самоврядування попередньо прийнятих рішень, наведені в рішенні Конституційного Суду України, 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, не є безумовними та підлягають застосуванню в визначених випадках - «якщо відповідно до приписів цих рішень вникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення». Враховуючи це, констатують, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, не стосуються вказаних випадків, оскільки на підставі рішення Івано-Франківської міської ради №21-2 від 22.12.2015 року у позивача не виникає особливих прав чи обов`язків стосовно можливості вільного віросповідання та відправлення релігійних обрядів, у результаті прийняття оскаржуваного рішення релігійна громада, в жодній мірі не позбавляється права проводити богослужіння в орендованих приміщеннях до закінчення терміну дії відповідного договору оренди, а тому, жодні права та інтереси позивача, не можуть бути порушеними внаслідок прийняття вищенаведеного рішення міської ради. Враховуючи наведене у позові просили відмовити.

20.06.2018 року представником позивача надано відповідь на відзив. Щодо рішення № 21-2 від 22.12.2015р. зазначено, що відповідно до ч. 5 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», усі релігії, віросповідання та релігійні організації є рівними перед законом. Встановлення будь-яких переваг або обмежень однієї релігії, віросповідання чи релігійної організації щодо інших не допускається. Відповідачем визнано, що схема розташування культових споруд, як вид містобудівної документації, закріплює не тільки перспективні місця розташування нових культових споруд у м. Івано-Франківську, але й відображає місця існуючих культових споруд, не зважаючи на те, у власності чи в користуванні релігійних організацій знаходяться такі культові споруди. Івано-Франківська єпархія Української Православної Церкви в силу положень ч. 1 ст. 796 ЦК України є законним користувачем земельної ділянки, на якій розташовані приміщення за адресою вул. Чорновола, 6, 6-б м. Івано-Франківська . У приміщенні, яке і надалі використовується позивачем для задоволення релігійних потреб громадян продовжують здійснюватися богослужіння, а тому це приміщення відповідає визначенню культової споруди, яке передбачене Наказом від 18.05.2009 № 339 «Про затвердження Правил пожежної безпеки для культових споруд» Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків чорнобильської катастрофи. При прийнятті рішення № 21-2 від 22.12.2015 р. про виключення зі схеми розташування культових споруд земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 , відповідачем не вказано підстав такого виключення та не надано обґрунтувань, які б вказували, що у статусі культової споруди за адресою вул. Чорновола, 6, 6-б , відбулися зміни, які виключають можливість її позначення на відповідній схемі. Разом із тим, відповідач вказує на те, що віднесення земельної ділянки по вул. Чорновола 6, 6-а, 6-б м. Івано-Франківськ до схеми розташування культових споруд «втратило свою актуальність» у зв`язку із передачею цієї ділянки у постійне користування Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради. З таким висновком неможливо погодитись, адже рішення про виключення земельної ділянки по вул. Чорновола 6 зі схеми розташування культових споруд було прийняте 22.12.2015 року, в той час як рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у постійне користування було прийняте 08.07.2016 р. В даному випадку нові правові відносини, які виникли з рішення Івано-Франківської міської ради №911-31 від 13.12.2012 р. «Про затвердження схеми розташування культових споруд в м . Івано-Франківську» стосуються визнання та закріплення органом владних повноважень за окремими приміщеннями релігійних організацій статусу культових споруд. Безпідставне та необґрунтоване виключення культової споруди, яка знаходиться у користуванні позивача, з відповідної схеми є порушенням рівноправності релігійних організацій, а тому рішення № 21-2 від 22.12.2015 р. підлягає скасуванню у встановленому законом порядку.

07.09.2020 року директором Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради Максимчук І.Є. засобами поштового зв`язку подано заяву. За змістом даної заяви вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача просить адміністративний позов залишити без розгляду. Заяву мотивовано тим, що ч.1,2 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом, або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється із дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Аналогічна норма була закріплена у ст.. 99 КАС України в редакції на момент заявлення позовної заяви. Тобто, за загальним правилом. Перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на позов, тобто, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Як вказує сам позивач у позовній заяві , Івано-Франківська єпархія УПЦ ще у 2016 році зверталася із заявою про передачу їм в постійне користування земельної ділянки по вул..ю Чорновола, 6. Пунктом 31.5 рішення Івано-Франківської міської ради від 19.08.2016роук ;258-7 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. В даному пункті серед іншого міститься посилання на рішення 2 сесії міської ради від 22.12.2015року на вул.. В. Чорновола, 6). При цьому із позовом до суду позивач звернувся 11.12.2017року, тобто, із спливом строку позовної давності для такої категорії справ. Питання про поновлення строків позовної давності позивач не ставить, а тому, зважаючи на вищевикладене, просять адміністративний позов залишити без розгляду.

В судовому засідання представник позивача вимоги позову підтримав, просив його задоволити та скасувати рішення 2-ої сесії міської ради від 22.12.2016 за №21-2 в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із схеми розташування культурних споруд.

Представник відповідача вимоги позову заперечив та у його задоволенні просив відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи - Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином. 07.09.2020 року через засоби поштового зв`язку подано заяву, за змістом якої просив позов залишити без розгляду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судовими рішеннями, що набрали законної сили встановлені наступні факти.

Так, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Неверовська Л.М.) від 02.08.2016 у справі №909/932/15 в позові Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Івано-Франківської єпархії Української православної церкви, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківська міська рада про розірвання договору оренди нежитлових приміщень № ДО-2971 від 20.12.2006 року укладеного між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківською єпархією Української православної церкви, відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду (головуючий суддя - Данко Л.С., судді - Галушко Н.А., Орищин Г.В.) від 02.11.2016 рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 у справі №909/932/15 скасовано та прийнято нове рішення; позов задоволено повністю; розірвано договір оренди нежитлових приміщень №ДО-2971 від 20.12.2006 укладений між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Івано-Франківською єпархією Української православної церкви; стягнуто з Івано-Франківської єпархії Української православної церкви на корить Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради 1218,00грн витрат на відшкодування судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2017 року касаційну скаргу Івано-Франківської єпархії Української православної церкви задоволено. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 у справі №909/932/15 - скасовано. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 у справі № 909/932/15 - залишено в силі. Стягнуто з Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на користь Івано-Франківської єпархії Української православної церкви 1653,60грн (одну тисячу шістсот п`ятдесят три гривні шістдесят копійок) судових витрат.

Судами встановлено таке.

20.12.2006 між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (Орендодавцем - за договором, Позивачем - у справі) та Івано-Франківською єпархією Української православної церкви (Орендарем - за договором, Відповідачем - у справі) було укладено договір оренди нежитлових приміщень № ДО-2971 (том 1, а.с.9-12) (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою: м.Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 6 площею 283,0 кв.м, які перебувають на балансі житлово-експлуатаційної організації №4.

Передача в оренду приміщень здійснюється на підставі рішення міськвиконкому від 20.12.2006 за №534 (п.1.2. Договору) для використання під молитовний будинок і канцелярію єпархіального управління (п.1.3. Договору).

На виконання вимог п. 2.1. даного договору, між сторонами за договором було укладено та підписано акт приймання-передачі від 20.12.2006.

Пунктом 6.1 договору оренди визначено, що цей договір вступає в дію з моменту його реєстрації та діє до початку будівництва нового будинку, який буде будуватись за адресою: Чорновола, 6 та Чорновола,6б.

В листі №957/01-15/54 від 19.04.2007, позивач повідомив відповідача: "район в межах вулиць Чорновола - Січових Стрільців - Шевченка - Гординського згідно генплану міста відноситься до територій реконструйованої житлової забудови, на яких з метою більш раціонального використання територій передбачається будівництво багатоповерхових багатоквартирних житлових будинків зі знесенням існуючої малоповерхової забудови. В даний час відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 20.02.2007 №98 пункт 3.9. на замовлення підприємця ОСОБА_1 проводяться проектно-пошукові роботи для будівництва другої черги багатоквартирного житлового будинку з об`єктами обслуговування та автобусної зупинки. В межах ділянки, яка передбачається для будівництва другої черги, розміщені вказані приміщення на Чорновола,6 6А,6Б, які підлягають знесенню".

Також, як вбачається із рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.05.2017 року за заявою Івано-Франківської єпархії Української православної церкви від 04.04.17 про перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2017 року за нововиявленими обставинами (справа № 909/1043/16 за позовом Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Івано-Франківської єпархії Української православної церкви, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради, про зобов`язання звільнити орендовані нежитлові приміщення), рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2017 року задоволено позов та зобов`язано Івано-Франківську єпархію Української православної церкви звільнити орендовані нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 6, площею 283 кв. м, та повернути їх виконавчому комітету Івано-Франківської міської ради.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 року вказане вище рішення залишено без змін.

У відповідності до ст. 85 ГПК України рішення господарського суду Івано-Франківської області набрало законної сили 03.04.2017 року.

Як вбачається зі змісту рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2017 року у справі N 909/1043/16 підставою для задоволення позову виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про зобов`язання звільнити орендовані нежитлові приміщення було скасування постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі N 909/932/15 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2016 року у справі N 909/932/15 про відмову в позові.

Проте, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі N 909/932/15 про розірвання спірного договору була скасована постановою Вищого господарського суду України від 06.02.2017 року у справі № 909/932/15 і рішення господарського суду від 02.08.16 року по справі № 909/932/15 про відмову в позові виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви про розірвання договору оренди нежитлових приміщень № ДО-2971 від 20.12.2006 року залишено в силі.

З наведеного слідує, що скасування постанови Львівського апеляційного господарського суду від 02.11.2016 року у справі № 909/932/15 є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.2017 року у справі № 909/1043/16 та прийняття відповідного рішення.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 11.05.2017 року заяву відповідача Івано-Франківської єпархії Української православної церкви за вх. № 3933/17 від 04.04.17 про перегляд рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.17 за нововиявленими обставинами, задоволено. Скасовано рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.01.17, винесене у справі № 909/1043/16, та прийнято нове рішення. Відмовлено в задоволенні позову Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до відповідача Івано-Франківської єпархії Української православної церкви, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради про зобов`язання звільнити орендовані нежитлові приміщення, розташовані на першому поверсі в будівлях за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 6, площею 283 кв. м.

Вказане рішення від 11.05.2017 року постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.07.2017 року залишено без змін.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення події, обставин чи відповідних відносин або вчинення конкретної дії у спірних правовідносинах.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Основного Закону встановлено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Абзацом 1 статті 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про місцеве самоврядування" від 21.05.1997 № 280/97-ВР (надалі, також - Закон №280/97-ВР), місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції України і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №280/97-ВР, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР передбачено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктами 22, 34, 41, 42 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються зокрема такі питання: затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування; вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин; прийняття рішень з питань адміністративно-територіального устрою в межах і порядку, визначених цим та іншими законами; затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.

Згідно з приписами частин 1, 2, 3, 10 статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Так, 20.09.2017 року Івано-Франківська єпархія Української Православної Церкви звернулася із запитом до Управління земельних відносин Івано-Франківської міської ради, в якому просила надати відповіт із зазначенням підстав та причин відмови Івано-Франківській єпархії Української Православної Церкви у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площе 0,1898 га по вул. Чорновола, 6, 6-б.

Листом від 09.10.2017 року №25/34.1-03/751 Департамент комунальних ресурсів Івано-Франківської міської ради повідомив Рішення 31 Івано-Франківської міської ради від 18.12.2012 року № 911-31 затверджено схему розташування культових споруд в м. Івано-Франківську. Надання земельних ділянок релігійним організаціям для будівництва та обслуговування культових споруд проводиться у відповідності до генерального плану забудови міста та вищевказаного рішення міської ради.

28.09.2017 року Івано-Франківська єпархія Української Православної Церкви звернулася із запитом до Івано-Франківської міської ради про надання письмової інформації, а саме чи приймалися Івано-Франківської міською радою рішення про надання в оренду чи постійне користування земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0161 за адресою: місто Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 6 ,6А, 6Б, із наданням відповідних копій документів.

Листом від 05.10.2017 року № 25/01-20/4903 виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради повідомив, що рішенням сесії міської ради від 08.07.2016 року №220-6 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» пунктом 11 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради площею 0,1898 га на вул. Чорновола,6,6-а,6-б (кадастровий номер :04:003:0161) з передачею в постійне користування. Додатково повідомлено, що рішенням сесії міської ради від 20.06.2016 року № 188-13 п. 34.6 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» Івано-Франківській Єпархії Української Православної Церкви відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1898 га на вул.Чорновола,6,6-б для обслуговування молитовного будинку та канцелярії Єпархіального управління. Рішенням сесії міської ради від 19.08.2016 року №258-7 п. 31.5 «Про розгляд клопотань фізичних і юридичних осіб із земельних питань» Релігійній громаді «Преображення Господнього» Української Православної Церкви відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1898 га на вул. Чорновола,6,6-а,6-б для обслуговування культової споруди.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (надалі, також ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, організація землеустрою.

Відповідно до преамбули Закону України «Про благоустрій населених пунктів» цей Закон визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

У статті 1 цього Закону наведено визначення термінів, відповідно до яких:

благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля;

територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту;

утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об`єктів благоустрою;

заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання;

Повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів визначені у статті 10 Закону, відповідно до якої до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; організація місць відпочинку для населення; затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою; визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території; визначення на об`єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об`єктів благоустрою; визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища; інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку"; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 13 цього Закону до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування; прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій; території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору. До об`єктів благоустрою можуть належати також інші території в межах населеного пункту.

Положеннями статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Фінансування місцевих програм з благоустрою населених пунктів проводиться за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів. Фінансування державних програм благоустрою населених пунктів та програм з благоустрою об`єктів, які перебувають у державній власності, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Технічна документація з питань благоустрою територій населених пунктів (проекти, схеми, карти, атласи тощо) розробляється з метою здійснення комплексу заходів з благоустрою територій, окремих об`єктів благоустрою, їх частин і може бути включена до правил благоустрою території відповідного населеного пункту. Технічна документація з питань благоустрою населених пунктів погоджується в установленому порядку та затверджується її замовником. (ст.35 Закону).

Аналіз положень Закону України «Про благоустрій населених пунктів» дає можливість дійти висновку, що нормами цього Закону визначено правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів, порядок розроблення технічної документації з питань благоустрою та її затвердження, проте не передбачено можливості розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 3статті 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч. 5ст. 77 КАС України).

Враховуючи вказане, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи заявлені позивачем позовні вимоги та суть спору, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2-9, 77, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Івано-Франківської єпархії Української Православної Церкви до Івано-Франківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Департамент освіти і науки Івано-Франківської міської ради, про скасування рішення 2-ої сесії міської ради від 22.12.2016 за №21-2 в частині вилучення земельної ділянки по вул. Чорновола, 6 із схеми розташування культурних споруд,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного безпосередньо.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ковалюк І.П.

Рішення складене та підписано в повному обсязі 16 листопада 2020 р.