Справа № 160/6805/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2020 року Справа № 160/6805/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участю секретаря судового засідання Терентенко О.О.
представника позивача Кім Г. В.
представника відповідача Малишевої А. Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАРТ» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги,-
23.06.2020 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАРТ» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ДПС, відповідач), в якій позивач просив:
Позов мотивовано тим, що отримавши від центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідні витяги від 27.01.2017 року з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, що перебувають у користуванні ТОВ «ІНТЕРАРТ» на виконання вимог п. 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України правомірно розрахувало річну суму орендної плати за 2017 рік, задекларувавши її в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік та сплативши земельний податок із застосуванням даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначених у витязі № 24/260117/03-07 від 27.01.2017 у розмірі 3 471 497,58 грн., Кф-2,00; та із застосуванням даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначених у витязі № 23/260117/03-07 від 27.01.2017 у розмірі 6 485767,96 грн., Кф-2,00, який в подальшому не було скасовано або оскаржено.
Однак, відповідачем, при прийнятті спірних повідомлень-рішень використано витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок за 2017 рік, сформовані управлінням Держгеокадастру 25.06.2018 та 05.04.2019 року, згідно яких нормативна грошова оцінка земельних ділянок складає 4339364,99, з коефіцієнтом Кф: 2,5; та 8 107 209,95 грн. з коефіцієнтом Кф-2,5.
Перегляду нормативної грошової оцінки в період 2017-2018 року, затвердження нової технічної документації в цей же період не відбувалось, а тому позивач належним чином розрахував орендну плату, використовуючи при цьому офіційні відомості Державного земельного кадастру, оформлені у передбаченому чинним законодавством порядку шляхом видачі витягу. З огляду на відсутність нової затвердженої нормативної оцінки у 2018 році, у позивача був відсутній обов`язок додавати до декларації за 2018 рік новий витяг щодо нормативної грошової оцінки, а зміна нормативної грошової оцінки інакше, аніж за рішенням органу місцевого самоврядування, не допускається.
Крім того, позивач посилається на порушення відповідачем процедури призначення та проведення позапланової перевірки.
Вищевикладені доводи свідчать про те, що податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/6805/20 та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
13.07.2020 року судом отримано заяву позивача про зміну (доповнення) предмету позову, в якому позивач збільшив позовні вимоги та виклав їх у наступній редакції:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 року клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для підготовки відзиву - задоволено. Продовжено строк на подання відзиву та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк від дня отримання заяви про зміну предмету позову.
20 липня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив ГУ ДПС у Дніпропетровській області на позовну заяву товариства з додатковою відповідальністю «ІНТЕРАРТ», в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначає, що податкове повідомлення-рішення є законим, мотивуючи свої доводи наступним.
Відповідач не наділений повноваженнями тлумачення чинного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 05.04.2019 року № 1204-2399-НГО, № 0104-1637-НГО, а лише визначає суму орендної плати за наявними даними, отриманими від центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин.
23.07.2020 року судом отримано відповідь на відзив, в якому позивач заперечує проти доводів відповідача, вважає їх необгрунтованими та наполягає на задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач самостійно не формував витяги про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тому не міг занизити розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Дніпровську міську раду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року справу № 160/6805/20 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.
Протокольною ухвалою суду від 27.08.2020 відкладено підготовче засідання на 03.09.2020.
03.09.2020 року позивачем до суду подано заперечення на письмові пояснення Дніпровської міської ради, в яких зазначено, що 30 січня 2017 року позивачем у Центрі надання послуг Дніпровської міської ради отримано витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 27.01.2017 року № 24/260117/03-07 щодо земельної ділянки площею 0,0607 га по вул. Мономаха, 7 та № 23/260117/03-07 щодо земельної ділянки площею 0,2061 та по проспекту Героїв, 11-Л. Відповідно до отриманих витягів позивачем було нараховано та сплачено орендну плату у 2017 та 2018 роках. При поданні декларацій з орендної плати за землю позивачем було враховано, що кінцевий строк подання таких декларацій становить не пізніше 20 лютого поточного року. Нарахування податку при цьому здійснюється станом на 1 січня поточного року. Таким чином, 20 лютого 2017 року закінчився строк декларування орендної плати за 2017 рік, а 20 лютого 2018 року відповідно за 2018 рік. При цьому, порядок розраховувався станом на 01 січня 2017 року за 2017 рік, на 01 січня 2018 року за 2018 рік. Перший запит відповідача щодо нарахування орендної плати було отримано позивачем 13 серпня 2018 року, після закінчення строку декларування податку. При цьому, запит відповідача «Про надання пояснень та документального підтвердження» стосувався лише земельної ділянки по проспекту Героїв, 11-Л, витягу про нормативно-грошову оцінку щодо земельної ділянки з іншою оцінкою, аніж у витягу № 23/260117/03-07, позивачу так і не надано. Запит про надання інформації щодо нарахування орендної плати за обидві земельні ділянки було надіслано позивачу вже 04.06.2019 року та 24.09.2019 року. На всі запити позивачем надавалась вичерпна інформація з підтверджуючими документами щодо того, на якій підставі та за якими показниками було розраховано орендну плату, однак в межах проведення позапланової документальної перевірки у 2020 році відповідачем було самостійно перераховано орендну плату за земельні ділянки, які перебувають у користуванні позивача, за 2017-2018 роки, що і стало підставою для звернення до суду.
У зв`язку з припиненням постачання електричної енергії у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду (вул. академіка Янгеля, 4, м. Дніпро) 03 вересня 2020 року підготовче засідання відкладено до 22.09.2020 року.
Протокольною ухвалою суду від 22.09.2020 відкладено підготовче засідання на 06.10.2020.
В судовому засіданні 06.10.2020 року закрито підготовче провадження та здійснено перехід до розгляду справи по суті. Розгляд справи по суті призначено на 15.10.2020 року.
Протокольною ухвалою суду від 15.10.2020 відкладено розгляд справи на 05.11.2020.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року у Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області витребувано інформацію, що стосується розгляду справи № 160/6805/20.
03.11.2020 року судом отримано витребувану від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області інформацію.
Протокольною ухвалою суду від 05.11.2020 відкладено розгляд справи на 06.11.2020.
У судовому засіданні 06.11.2020 представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені в заявах по суті.
У судовому засіданні 06.11.2020 справу розглянуто, проголошено вступну і резолютивну частину рішення.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та позивачем (орендар) 17.04.2001 року укладено договір оренди земельної ділянки, згідно з яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0607 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Московська, 7 для фактичного розміщення нежитлової будівлі, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом 66132079 згідно з планом земельної ділянки, що додається.
24.10.2002 року між Дніпропетровською міською радою та ТОВ "ІНТЕРАРТ" укладено додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, згідно з яким: пункт 2.1 договору оренди викладено в такій редакції: « 2.1. Земельна ділянка передається до 15.02.2016 р. Після закінчення терміну договору його дія скінчується.»
Пунктом 2 додаткової угоди визначено, що грошова оцінка земельної ділянки на момент укладення додаткової угоди складає згідно з довідкою про грошову оцінку земельної ділянки: 959757,32 грн.
Сума орендної плати за користування земельною ділянкою на термін дії додаткової угоди складає: 129567,23 грн. (п. 3 додаткової угоди)
Згідно з п. 4 додаткової угоди невід`ємною частиною додаткової угоди є довідка про грошову оцінку земельної ділянки.
Крім того, 20.05.2010 року до договору оренди земельної ділянки від 17.04.2001 року між сторонами підписано додатковий договір, в якому розділ 3. «Орендна плата» викладено у наступній редакції:
3.1. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі».
3.2. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, та затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
3.3. Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України.
3.4. Орендар повинен щорічно, протягом першого кварталу, надавати до земельного управління Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Розділ 4 «Цільове призначення» доповнити наступним пунктом:
4.3. Категорія цільового призначення земельних ділянок: землі житлової та громадської забудови.
Також, 10.10.2013 року між Дніпропетровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАРТ» укладено додатковий договір до договору оренди земельної ділянки, яким пункт 1.3 Розділу І. «Предмет договору» викладено у наступній редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки зазначена у довідці про нормативну грошову оцінку (витяг із технічної документації із землеустрою щодо нормативної грошової оцінки, далі Витяг), що додається до договору. Ця довідка є невід`ємною частиною договору та є підставою для вирахування державного мита та розрахунку орендної плати за землю. Довідка (Витяг) надається згідно з чинним законодавством територіальним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
Додатковим договором пункт 2.1 Розділу 2. «Термін дії договору» викладено у наступній редакції: Земельна ділянка надається до п`ятнадцятого лютого дві тисячі двадцять шостого року.
На підставі вказаних витягів позивачем подано податкову декларацію з плати за землю за 2017 та 2018 роки. Сума орендної плати у повному обсязі перерахована позивачем до бюджету.
Підприємство надало контролюючому органу відповідь на запит, в якому міститься прохання надати нормативно грошову оцінку на 2018 рік, яка відрізняється від отриманої підприємством у 2017 році для подальшого з`ясування питання та в разі необхідності подання уточнюючої декларації з орендної плати за землю на 2018 рік. Також підприємство зазначило, що у своїй господарській діяльності дотримується вимог норм чинного законодавства України та не порушувало і не порушує вимог податкового законодавства України, не провадить приховування (заниження) об`єктів оподаткування та несплату податків та зборів (обов`язкових платежів).
Позивачем подано заперечення до акту перевірки, за результатом розгляду яких ГУ ДПС у Дніпропетровській області надало відповідь , в якій вказано, що висновки акту перевірки є правомірними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
Позивач в адміністративному порядку оскаржив податкові повідомлення-рішення до Державної податкового служби України.
Позивач, вважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними, звернувся до суду з позовом про їх скасування.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.(п.1.1 ст. 1 Податкового кодексу України)
За приписами пп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до п. 274.1 ст. 274 Податкового кодексу України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.
При цьому, згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. (п. 288.2 ст. 288 Податкового кодексу України)
Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. (п. 288.3 ст. 288 Податкового кодексу України)
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. (п. 288.4 ст. 288 Податкового кодексу України)
Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території. (пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України)
Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.
З аналізу вище викладених норм податкового законодавства вбачається, що об`єктом оподаткування є земельні ділянки, надані в оренду, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Витяг сформовано з урахуванням відсутності відомостей щодо цільового призначення вказаної земельної ділянки та коефіцієнта Кф у розмірі 2,00, у зв`язку з відсутністю вказаних відомостей.
Згідно з наданим витягом, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2017 році склала - 3 471 497,58 грн.
Витяг сформовано з урахуванням відсутності відомостей щодо цільового призначення вказаної земельної ділянки та коефіцієнта Кф у розмірі 2,00, у зв`язку з відсутністю вказаних відомостей.
Згідно з наданим витягом, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2017 році склала 6 485 767,96 грн.
На підставі отриманих витягів підприємство розрахувало річну суму орендної плати за 2017 рік, задекларувавши її в податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) та сплативши земельний податок із застосуванням даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначених у витязі № 24/260117/03-07 від 27.01.2017 у розмірі 3 471 497,58 грн., Кф-2,00; та із застосуванням даних нормативної грошової оцінки земельної ділянки зазначених у витязі № 23/260117/03-07 від 27.01.2017 у розмірі 6 485 767,96 грн., Кф-2,00.
Так само підприємством було розраховано земельний податок у 2018 році.
Витяг сформовано з урахуванням цільового призначення земельної ділянки: 03.10 Для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності), пов`язаної з отриманням прибутку та із застосуванням коефіцієнта Кф:2,50.
Згідно з наданим витягом, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2017 році склала 4 339 364,99 грн.
Витяг сформовано з урахуванням визначення категорії земель: землі житлової та громадської забудови та коефіцієнта Кф:2,50.
Згідно з наданим витягом, нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки в 2017 році склала 8 107 209,95 грн.
Після отримання вказаних витягів, виданих на запит Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради, податковий орган виявив розбіжності в податковій звітності ТОВ «ІНТЕРАРТ» з плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за 2017-2018 роки.
У зв`язку з виявленими розбіжностями податковий орган надавав позивачу запити щодо пояснення суми розрахунку та сплати земельного податку.
За приписами п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Оскільки надані платником податку пояснення та документи не спростували виявлені розбіжності, у контролюючого органу виникло право на проведення перевірки.
За приписами п. 79.1 ст. 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Відповідно до п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
При цьому добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Наведені обставини свідчать про те, що податковим органом не були порушені норми Податкового кодексу України щодо порядку призначення документальної перевірки, а також письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки в порядку пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеного у постанові від 11.06.2020 року у справі № 823/1606/17.
За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, податковий орган зобов`язаний провести перевірку у випадку, коли є підстава для її проведення. Водночас, підставою для проведення перевірки є виявлення недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.
Отже, судом не встановлено порушення відповідачем процедури проведення перевірки.
Щодо суті виявленого контролюючим органом порушення, суд зазначає наступне.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відмінність у розрахунках, здійснених позивачем та відповідачем, виникла у зв`язку з відсутністю в отриманих позивачем витягах відомостей щодо цільового призначення земельних ділянок, внаслідок чого, після внесення відомостей про їх цільове призначення, змінився коефіцієнт Кф та розмір нормативної грошової оцінки земельних ділянок.
Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затверджений наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 25 листопада 2016 року N 489, набрав чинності 27.12.2016 році.
При цьому, умовами договорів оренди земельних ділянок, а саме: п. 3.2 Додаткового договору до договору оренди земельної ділянки від 10.10.2013 року та п. 4.1. Договору оренди землі від 24.12.2008 року, встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії.
Таким чином, позивач з часу укладення договорів про оренду земельних ділянок був обізнаний про те, що обчислення розміру орендної плати за землі здійснюється з урахуванням їх цільового призначення, тому доводи позивача стосовно того, що ним здійснено обрахунок на підставі витягів, отриманих від Держгеокадастру, в яких не було визначено цільове призначення орендованих земельних ділянок є хибними, оскільки вказане суперечить умовам укладених договорів оренди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.
Відтак, до моменту внесення до договору оренди земельної ділянки відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
При цьому виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 Податкового кодексу України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України.
За приписами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, судом враховано той факт, що матеріали справи містять:
- довідку про грошову оцінку земельної діялнки за адресою: вул. Московська, 7, від 14.03.2001 року, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,50;
- довідку про грошову оцінку земельної діялнки за адресою: вул. Московська, 7, від 03.06.2002 року, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,50;
- витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Московська, 7, від 01.03.2010 № 806, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,50;
- довідку про нормативну грошову оцінуц земельної ділянки по пр. Героїв, 11-л, від 13.11.2008 року № 2026, в якій зазначено коефіцієнт функціонального використання Кф=2,5.
Вказані доводи та витяги надані позивачу, тобто про розмір коефіцієнта функціонального використання земельних ділянок він був обізнаний, функціональне використання земельних ділянок з часу укладення договорів оренди не змінювалось, тому доводи позивача про його необізнаність стосовно застосування вказаного коефіцієнту, судом оцінено критично.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що при розрахунку орендної плати необхідно керуватися діючою на час розрахунку нормативно грошовою оцінкою земельної ділянки.
Крім того, суд звертає увагу, що КАС України передбачено врахування судами висновків щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАРТ».
Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРАРТ» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 16 листопада 2020 року.

Суддя О.С. Луніна