Справа № 826/5502/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 року м. Київ № 826/5502/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Чудак О.М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної служби геології та надр України до Державного підприємства «Макіїввугілля» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

установив:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Державна служба геології та надр України (далі - позивач, Держгеонадра) з позовною заявою до Державного підприємства «Макіїввугілля» (далі - відповідач, ДП «Макіїввугілля») про припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 24.07.2003 №3075.

Позов обґрунтовано тим, що відповідачем порушено умови спеціального дозволу на користування надрами, а саме: невиконання відповідачем особливих умов спеціального дозволу на користування надрами із щорічного звітування перед Державним науково-виробничим підприємством «Державний інформаційний геологічний фонд України» (далі - ДНВП «Геоінформ України») щодо руху запасів за формами №5-гр, №6-гр, №7-гр за 2015 рік.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.04.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні та потреби заслухати свідка чи експерта, суд за клопотанням представника позивача (т. 1 а.с. 42), на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та частини дев`ятої статті 205 цього ж Кодексу ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження.

Отже, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи видно, що ДП «Макіїввугілля» надано спеціальний дозвіл на користування надрами від 24.07.2003 №3075 (т. 1 а.с. 9) з метою видобування вугілля кам`яного, супутні-германію, метану, державних вод.

Як додаток до спеціального дозволу укладено угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 17.05.2012 №3075 (т. 1 а.с. 10-14).

Як вбачається з матеріалів справи, ДНВП «Геоінформ України» листом від 26.04.2016 №02/302-1493 (т. 1 а.с. 17) повідомлено Держгеонадра, що інформація, в тому числі від надрокористувача ДП «Макіїввугілля» щодо руху запасів за 2015 рік, не надходила.

10.01.2017 у зв`язку з невиконанням відповідачем особливих умов спеціального дозволу на користування надрами щодо звітуванням до ДНВП «Геоінформ України» щодо руху запасів за формою №5-гр за 2015 рік, наказом Держгеонадр №1 (т. 1 а.с. 20-21) відповідачу встановлено термін до 01.03.2017 для усунення порушень.

В подальшому, ДНВП «Геоінформ України» листом від 17.02.2017 №03/303-0696 (т. 1 а.с. 22-24) надано позивачу перелік надрокористувачів, які відзвітувалися щодо руху запасів за формою ф.5-гр, 6-гр, 7-гр за 2015 рік до ДНВП «Геоінформ України», в якому інформація щодо надання звіту відповідачем відсутня.

19.04.2017 позивачем прийнято наказ №179 (т. 1 а.с. 25-26) щодо зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами, яким зупинена дія спецдозволу ДП «Макіїввугілля» та встановлено термін - 30 календарних днів для усунення порушень законодавства про надра.

21.07.2017 ДНВП «Геоінформ України» листом від 20.07.2017 (т. 1 а.с. 28-30) повідомлено позивачу, що відповідач не подав статистичну звітність за 2016 рік за встановленою формою.

На підставі наведеного позивачем встановлено, що відповідачем в порушення вимог угоди про умови користування надрами, особливих умов спеціального дозволу на користування надрами та статті 24 Кодексу України про надра не надано до ДНВП «Геоінформ України» щорічні звіти відповідної форми статистичної звітності, як підтвердження експлуатації корисних копалин за 2015, 2016 роки.

Водночас, позивачем подано оголошення до офіційного вісника «Урядовий кур`єр» від 15.12.2017 (№237) (т. 1 а.с. 31) з проханням, зокрема, до позивача надати до Держгеонадр у 15-денний строк, з моменту опублікування оголошення, власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами у зв`язку з порушенням вимог передбачених спеціальним дозволом.

При цьому, в ході перевірки офіційної реєстрації юридичної особи позивачем встановлено, що відповідач перереєстрований за іншою адресою: м. Київ, вул. Промислова, 10, 02088.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 28.12.2017 (т. 1 а.с. 32), в якому просив повідомити у 15-денний термін власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами згідно з спеціальними дозволами, в тому числі за спеціальним дозволом №3075.

Враховуючи те, що відповідь про згоду/незгоду припинення дії спецдозволу отримано не було, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що статтею 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до положень статей 13, 14, 15 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Надра надаються у постійне або тимчасове користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку.

Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше.

Відповідно до змісту статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Права та обов`язки користувача надр виникають з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами, а в разі надання права користування надрами на умовах угод про розподіл продукції - з моменту набрання чинності такою угодою, якщо інше не передбачено цією угодою.

Користувач надр (інвестор), який отримав спеціальний дозвіл на користування надрами та гірничий відвід (у разі його необхідності) або уклав угоду про розподіл продукції, має виключне право здійснювати в його межах користування надрами відповідно до цього спеціального дозволу та угоди про розподіл продукції. Будь-яка діяльність, пов`язана з користуванням надрами в межах гірничого відводу, може здійснюватися тільки за згодою користувача надр (інвестора), якому він наданий. Така згода або відмова в її наданні має бути надана протягом двадцяти календарних днів після отримання відповідного письмового запиту. У разі ненадання жодної відповіді протягом зазначеного часу така згода вважається наданою.

Держгеонадра є центральним органом виконавчої влади, який наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174 (далі - Положення №1174).

Відповідно до підпунктів 9, 10, 12 пункту 4 Положення №1174 Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення, здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним їх використанням.

Процедура видачі спеціального дозволу на користування ділянкою надр передбачена Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.05.2011 №615 (далі - Порядок №615).

Так, з моменту отримання відповідачем вказаного спеціального дозволу на користування надрами, у нього, як користувача, виникають права та обов`язки, передбачені, зокрема, Кодексом України про надра, Порядком №615.

Відповідно до частини 2 статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 41) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Відповідно до пункту 10 Порядку №615 невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням надр.

Згідно з п. 7.2 угодою відповідач зобов`язаний в установленому порядку подавати до ДНВП «Геоінформ України» щорічні звіти відповідно до форми державної статистичної звітності (форми 5-гр, 6-гр, 7-гр).

З огляду на те, що ДНВП «Геоінформ України» повідомило, що інформація від надрокористувача ДП «Макіїввугілля» щодо руху запасів не надходила, позивач обґрунтовано стверджує про порушення відповідачем умов угоди, які він зобов`язаний виконувати у встановленому порядку, а відтак позивачем прийнято вказані накази від 10.01.2017 №1 та від 19.04.2017 №179.

З матеріалів справи вбачається, що після спливу наданого наказом від 19.04.2017 №179 часу, жодної відповіді від відповідача не надходило.

При цьому, з боку відповідача під час розгляду даної справи також не надано будь-яких пояснень чи заперечень зазначеним обставинам.

Також суд зауважує, що надрокористувач наділений не правом, а обов`язком вчасно усунути виявлені порушення.

Таким чином, Держгеонадрами вжито усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача щодо усунення ним вказаних порушень, однак, на момент подання адміністративного позову та розгляду справи до Держгеонадр від відповідача ніяких листів чи інформації про усунення порушень не надходило, так само як і до суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

На підставі зазначеного суд доходить висновку, що відповідач порушив законодавство в сфері надрокористування та не усунув його, зважаючи на що наявні підстави для анулювання дозволу згідно з вказаною нормою, оскільки відповідач допустив порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр.

Відповідно до частини другої статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувача - у судовому порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено наявність правових підстав для припинення права користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 24.07.2003№3075, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 КАС України, суд зазначає, що відповідно до частини другої цієї статті при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки такі заходи в ході розгляду даної справи не вживалися, судовий збір на користь позивача стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-247, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Державної служби геології та надр України до Державного підприємства «Макіїввугілля» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами - задовольнити.

Припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами від 24.07.2003 №3075, наданого Державному підприємству «Макіїввугілля».

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Державна служба геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Ежена Потьє, 16; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 37536031).

Відповідач - Державне підприємство «Макіїввугілля» (02088, м. Київ, вул. Промислова, 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 32442295).

Суддя О.М. Чудак