Справа № 520/857/2020
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р.Справа № 520/857/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Донець Л.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків по справі № 520/857/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-2), в якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними, які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 83 процентів розміру грошового забезпечення за останньою штатною посадою перед звільненням, встановленого на час призначення пенсії з 01.09.2005. до 70 процентів з обмеженням складових грошового забезпечення, з якого здійснено перерахунок пенсії з 1 січня 2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на підставі оновленої довідки військкомату, виходячи з основного розміру пенсії 83 процентів грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за службу у ЗСУ - 100% - 441 грн.; надбавка за секретність 15% - 27,75 грн.; надбавка за безперервну службу 90% - 818.78 грн.; премія 33.3% - 575,60 грн.), індексації грошового забезпечення, здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат з виплатою компенсації втрати частини доходів виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії;

- визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними щодо внесення до довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для обчислення з 1 січня 2018 року пенсії розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не включення у довідку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та індексації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти, включивши до складу довідки всі щомісячні додаткові види грошового забезпечення позивача (надбавка за службу у ЗСУ - 100% - 441 грн.; надбавка за секретність 15% - 27,75 грн.; надбавка за безперервну службу 90% - 818,78 грн.; премія 33,3% - 575,60 грн. тощо), індексацію грошового забезпечення та подати таку довідку у встановленому порядку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 83% до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ - 14099344) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, в частині відмови у задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року по справі № 520/857/2020 в частині відмови у задоволенні позову, та прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що з вини відповідачів пенсія йому перерахована без урахування всіх складових грошового забезпечення, індексації грошового забезпечення, постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 щодо видів грошового забезпечення та виплата пенсії здійснювалася із застосуванням поетапності. При цьому вказує, що судом першої інстанції взагалі не були розглянуті вимоги до Харківського обласного військового комісаріату та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в частині виключення поетапності виплат перерахованої пенсії.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01.01.2018 року пенсію позивача перераховано відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ з урахуванням Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб від 21.02.2018 № 103 на підставі довідки, виданої Харківським обласним військовим комісаріатом.

Згідно довідки №434 від 20.01.2020 розмір пенсії позивача станом на 01.12.2017 складає 83% грошового забезпечення, а станом на 01.01.2018 року у розмірі 70% грошового забезпечення.

Не погодившись із діями відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 83% до 70% грошового забезпечення, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з протиправності дій відповідача-1 щодо зменшення відсотку грошового забезпечення відповідно до якого обчислюється пенсія з 83% до 70% при здійсненні перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року.

Відмовляючи частково в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив необґрунтованості іншої частини позовних вимог.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає, умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року за № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30 серпня 2017 року № 704 (далі - Постанова № 704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1, а також схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови № 704 в редакції, чинній на момент прийняття Постанови і до внесення змін 24 лютого 2018 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової службі, та деяким іншим категоріям осіб (далі - Постанова № 103) до Постанови № 704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови № 704 було викладено у новій редакції, а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14..

Водночас, згідно з пунктом 1 Примітки Додатку 1 Постанови №704 "Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" (в редакції постанови КМУ №1041 від 20.12.2017) посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Згідно з Приміткою Додатку 14 "Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами першою, другою статті 49 Закону України від 27.02.2014 №794-VII "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 №870 затверджено Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (надалі - Правила), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.

У пунктах 6, 11, 14, 15 цих Правил зазначено, що проект постанови Кабінету Міністрів України готується зокрема у разі затвердження положення або іншого нормативно-правового акта.

Проект постанови складається з назви, вступної та постановляючої частини і у разі потреби додатків.

Постановляюча частина постанови повинна містити: нормативні положення; конкретні доручення суб`єктам суспільних відносин у відповідній сфері; умови та порядок дії інших постанов (окремих норм); посилання на додатки (у разі їх наявності); норми, пов`язані з набранням чинності постановою (окремими нормами). У разі потреби визначаються орган (органи) виконавчої влади або посадова особа (особи), що здійснюють контроль за виконанням постанови.

Структурно постановляюча частина постанови викладається у такій послідовності: пункти, що містять нормативні положення; пункти, що стосуються внесення змін до постанов (розпоряджень) або визнання їх (окремих норм) такими, що втратили чинність; пункти, що містять окремі доручення; пункт, що стосується визначення дати набрання чинності постановою.

У пункті 20 Правил наведені вимоги, які встановлюються до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою.

Так, згідно з абзацом 7 підпункту 2 пункту 20 Правил в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.

Підпунктом 6 пункту 20 Правил передбачено, що додатки до проекту документа повинні містити перелік елементів, включення яких до тексту ускладнило б його сприйняття. Додатки позначаються цифрами.

Відповідно до пункту 24 Правил метою підготовки проекту акта про внесення змін до актів Кабінету Міністрів України є їх приведення у відповідність з прийнятими законами, актами Президента України, а також забезпечення взаємоузгодження норм окремих актів Кабінету Міністрів України.

Пунктом 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 №883/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.05.2013 за №742/23274, включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.

Пунктом 1 Постанови №704 затверджені нормативні акти: тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).

Пункт 4 Постанови №704 містить нормативні положення: порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Колегія суддів зазначає, що станом на час прийняття Постанови №704 пункт 4 зазначеної Постанови передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Додатки 1 та 14 до Постанови №704, у яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У цих примітках наведена інформація, зокрема, щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків.

Постановою №103 внесено зміни до Постанови №704 та пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: виключено вимогу щодо обрахування посадових окладів виходячи із розрахункової величини 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж постанови.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII були внесені зміни до деяких Законів України, зокрема до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктом 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Таким чином, згідно з Постановою №704 (у редакції Постанови №103), яка була чинною станом на час виготовлення довідки Харківського ОВК від 15.03.2018, розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.

Зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704, не узгоджуються з пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VIII.

Колегія суддів звертає увагу, що за загальним правилом норма права діє стосовно відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до певних юридичних фактів застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали.

Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03.10.1997 №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Зазначене, кореспондується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.11.2018 у справі №700/668/16-а, у якій суд визнав, що суб`єкт владних повноважень під час розгляду питання, пов`язаного з реалізацією особою свого права, зокрема, права на соціальний захист, зобов`язаний застосовувати той закон або інший нормативно-правовий акт, який набув чинності та залишається чинним на момент виникнення відповідних правовідносин між особою та державою, в особі її уповноважених органів.

Отже, враховуючи те, що Додатки 1 і 14 до Постанови №704 затверджені 30.08.2017, а пункт 4 цієї ж Постанови змінено 21.02.2018 Постановою №103, то пріоритетним в цьому випадку є положення саме пункту 4 Постанови №704.

Крім того, виходячи з пріоритетності закону над підзаконними нормативно-правовими актами в даному випадку застосуванню підлягають приписи пунктом 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а не додатки 1,14 до Постанови №704.

Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Харківського обласного військового комісаріату оформити довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти є такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо посилань апеляційної скарги позивача, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 від 29.01.2020, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", та що застосуванню підлягає редакція Постанови №704, яка була чинна на момент її прийняття, колегія суддів зазначає наступне.

Так, дійсно постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Отже, пункт 6 Постанови №103 втратив чинність з 29.01.2020.

Однак факт скасування у судовому порядку пункту 6 Постанови №103 не впливає на рішення суду у цій справі, оскільки до 29.01.2020 вказана норма була чинною та обов`язковою для застосування відповідачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи позивача щодо наявності у нього права на обчислення його посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт є безпідставними та необґрунтованими.

Щодо позовних вимог та доводів апеляційної скарги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 оформити довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, включивши до складу довідки всі щомісячні додаткові види грошового забезпечення позивача (надбавка за службу у ЗСУ - 100% - 441 грн.; надбавка за секретність 15% - 27,75 грн.; надбавка за безперервну службу 90% - 818,78 грн.; премія 33,3% - 575,60 грн. тощо), індексацію грошового забезпечення та подати таку довідку у встановленому порядку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на підставі оновленої довідки військкомату, виходячи з основного розміру пенсії 83 процентів грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за службу у ЗСУ - 100% - 441 грн.; надбавка за секретність 15% - 27,75 грн.; надбавка за безперервну службу 90% - 818.78 грн.; премія 33.3% - 575,60 грн.), індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України №704, яка набрала чинності 01.03.2018, збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу.

Згідно з пунктом 5 Порядку №45 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Також на виконання повноважень, передбачених ч. 4 ст. 63 Закону № 2262, Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року, пунктом 1 якої передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Отже, Постановами № 103 та № 45 було визначено однакові складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при здійсненні перерахунку пенсії позивача, а саме: оклад за посадою, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення зі служби.

Харківським обласним військовим комісаріатом було видано довідку від 15.03.2018 №ФХ114026 для перерахунку пенсії позивача, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за посадою викладач кафедри тактики ХУПС станом на 01.03.2018 року становить: посадовий оклад - 6340,00 грн, оклад за військовим звання 1410,00 грн., надбавка за вислугу років (50%) 3875,00 грн., всього 11625,00 грн. (а.с.36).

Колегія суддів зазначає, що на момент виникнення у позивача права на перерахування пенсії та складання відповідачем вищевказаної довідки для перерахунку пенсії позивачу Постанова № 103 та Порядок № 45 не передбачали врахування надбавки за службу у ЗСУ, надбавки за секретність, надбавки за безперервну службу, премії а тому вказані позивачем складові грошового забезпечення правомірно не були включені відповідачем до довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що Харківський обласний військовий комісаріат складаючи довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 року для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року, діяв у відповідності до діючого законодавства.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до пункту 5 та додатку 2 Порядку №45, у яких визначено складові, які підлягають врахуванню при перерахунку пенсії та форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 року діє редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку № 45, яка була чинною до зазначених змін.

Тобто з 05.03.2019 року пункт 5 Порядку № 45 передбачає при здійсненні перерахунку пенсії врахування не лише окладу за посадою, окладу за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за посадою, а й додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премії.

Отже, з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Вищевказаний висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеному в постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19.

При цьому алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, не змінився після визнання в судовому порядку не чинними пунктів 1, 2 Постанови №103 та пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 від 05 березня 2019 року.

Тобто на відповідача-2 покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45.

При цьому колегія суддів зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону № 2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Вищевказаний висновок відповідає правовому висновку Великої палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеному в постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19.

Водночас відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до Харківського обласного військового комісаріату щодо видачі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 для здійснення перерахунку його пенсії та право позивача на отримання такої довідки порушено не було.

При цьому нові списки щодо складання довідок про розмір грошового забезпечення до Харківського обласного військового комісаріату не надходили.

Колегія суддів зазначає, що згідно з висновками, наведеними Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.06.2020 у зразковій справі № 160/8324/19 з 5 березня 2019 року виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, а тому колегія суддів приходить до висновку, що довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії має бути видана станом на 05.03.2019 року, а тому у військового комісаріату відсутній обов`язок та підстави для складання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 та у ГУПФУ в Харківській області відсутні підстави для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для зобов`язання відповідача-2 видати нову довідку для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 01.03.2018 для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року. Таким чином, відсутні і підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року на підставі оновленої довідки військкомату про грошового забезпечення з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з проведення індексації грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог та доводів апеляційної скарги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії.

Так, пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України № 103 (чинна з 24.02.2018) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №704 (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374).

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01.01.2018 у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Таким чином, пунктом 2 постанови № 103 було передбачено обмеження виплати перерахованих сум підвищених пенсій у період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2020 року, що є власністю особи, яким така пенсія нарахована.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

14.08.2019 р. Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова № 804 Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян, якою встановлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа обіймала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

Отже, вказавши в постанові № 804 на проведення у 2019 році виплат в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року, Кабінет Міністрів України знову обмежив виплату перерахованих сум пенсій.

Разом з тим, колегія суддів зазначає про відсутність у Кабінету Міністрів України права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії з наступних підстав.

Строки перерахунку призначених пенсій визначаються статтею 51 Закону №2262-ХІІ.

Згідно із частиною третьою статті 52 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

За приписами частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття строки перерахунку пенсії, строки виплати пенсії та порядок перерахунку пенсії.

Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочення або розстрочення виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Отже, обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Вказаний висновок відповідає висновку Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеному в постанові від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява N 68385/10 та N 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі "Кечко проти України" (Заява N 63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

У рішенні "Ейрі проти Ірландії" (Airey v. Ireland, рішення від 09.10.79) Суд зазначив, що подальша реалізація соціальних та економічних прав здебільшого залежить від ситуації, особливо фінансової, яка склалася в даній державі. З іншого боку, Конвенція має тлумачитися у світлі ситуації сьогодення, і вона покликана гарантувати особі реальні права, що можуть бути практично реалізовані у сферах, які вона охоплює.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011 у справі "Рисовський проти України" (Заява N 29979/04) зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року, виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у виплаті лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018р. по 31.12.2018 р. та лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2019р.; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області провести виплату позивачу компенсацію втрати частини доходів, колегія суддів зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 (далі Порядок № 159).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі ст. 2 Закон № 2050-ІІІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

У той же час, п. 2 Порядку № 159 встановлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

За змістом п. 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Вказаний висновок відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 11.07.2018 у справі № 487/6923/16-а, від 05.03.2020 року у справі №140/1547/19.

При цьому, слід враховувати, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої положеннями зазначеного Закону компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач просить нарахувати компенсацію на ще не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

Зважаючи на ті обставини, що пенсійні виплати, заявлені в позовних вимогах Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на час звернення позивача до суду нараховані не були та у зв`язку з чим право позивача на нарахування та виплату компенсації втрати частин доходів відповідачем порушено не було, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів їх не приймає з огляду на необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року по справі №520/857/2020 скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії, прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у виплаті ОСОБА_1 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018р. по 31.12.2018 р. та 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018р. з 01.01.2018 року.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 про відмову в задоволенні іншої частини позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 16.11.2020 року