Справа № 440/3338/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа №440/3338/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємства "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Дочірнє підприємство "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (надалі - позивач, ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк") звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.03.2020 № про застосування штрафу згідно зі статтею 120-1.1 Податкового кодексу України у розмірі 970436,03 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на безпідставність застосування до платника податків штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки спірні податкові накладні складені за щоденними підсумками операцій з постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві, який не є платником податків, а Податковим кодексом України чітко не визначено строк їх реєстрації.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /т. 37, а.с. 24-25/. Свою позицію мотивував посиланням на правомірність та обґрунтованість спірного рішення. Звертав увагу на те, що платником податків зобов`язаний зареєструвати протягом строків, визначених пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкові накладні, у т.ч. й ті, що виписані на неплатника податку на додану вартість. Недотримання платником податку цього обов`язку є підставою для застосування до нього фінансової відповідальності у вигляді штрафних санкцій, розмір яких визначений пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд, на підставі приписів частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, статей 257, 260, 262 КАС України, призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.07.2020 заперечення представника відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишені без задоволення.

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій звернуто увагу на необхідність застосування до спірних відносин положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, яким позивача звільнено від сплати штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних /т. 37, а.с. 108-111/.

У запереченні на відповідь представник відповідача звертав увагу на те, що приписи пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України не підлягають застосуванню до спірних відносин, оскільки такі відносини виникли до внесення змін у законодавство /т. 37, а.с. 114/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" у визначеному законом порядку зареєстроване як юридична особа, .

З 06.04.2011 позивач перебуває на обліку як платник податків в Котелевській ДПІ Гадяцького управління Головного управління ДПС у Полтавській області та є платником податку на додану вартість (надалі - ПДВ).

Фахівцем Гадяцького управління Головного управління ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку податкової звітності ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" з ПДВ за березень - травень, липень - грудень 2017 року, січень - жовтень, грудень 2018 року, березень 2019 року з урахуванням даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

За результатами перевірки складений акт від 11.02.2020 №31974/16-31-52-04-21/37301974 /т. 37, а.с. 29-50/, у якому відображено висновки про порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - ЄРПН) за спірний період, чим порушено вимоги пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК).

Заперечення позивача на акт камеральної перевірки від 26.02.2020 вх.№10090/10/16-31 /т. 37, а.с. 51-53/ відхилені листом Головного управління ДПС у Полтавській області від 06.03.2020 вих.№8470/10/16-31-04-01-27 /т. 37, а.с. 27-28/.

12.03.2020 на підставі зазначеного вище акта камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у Полтавській області сформовано податкове повідомлення-рішення № про застосування до ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1.1 Податкового кодексу України загалом у розмірі 970436,03 грн /т. 1, а.с. 10-36, т. 37, а.с. 54-98/.

Скаргу платника податку на податкове повідомлення-рішення від 12.03.2020 № залишено без задоволення рішенням ДПС України від 18.05.2020 №16410/6/99-00-08-08-05-06 /т. 1, а.с. 59-61/.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.03.2020 №, позивач оскаржив його до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок складення та реєстрації податкових накладних урегульований статтею 201 ПК України, наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267) "Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної" (надалі - Порядок №1307) та постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" (надалі - Порядок №1246).

У силу абзацу першого пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом пункту 201.4 статті 201 ПК України податкова накладна може бути складена за щоденними підсумками операцій (якщо податкова накладна не була складена на ці операції) у разі здійснення постачання товарів/послуг за готівку кінцевому споживачеві (який не є платником податку), розрахунки за які проводяться через касу/реєстратори розрахункових операцій або через банківську установу чи платіжний пристрій (безпосередньо на поточний рахунок постачальника).

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з абзацом четвертим цього пункту, податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У свою чергу, як визначено абзацом пункту 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) було визначено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У силу абзацу першого пункту 3 Порядку №1307 усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9-15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

А відповідно до пункту 4 Порядку №1246, до Реєстру вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується правомірності податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 12.03.2020 №, яким до позивача на підставі пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України застосовано штраф за порушення граничного строку реєстрації податкових накладних у ЄРПН у розмірі 970436,03 грн.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи відповідність оспорюваного індивідуального акта наведеним вище положенням частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивач у спірний період на підставі пункту 201.4 статті 201 ПК України складав податкові накладні за щоденними підсумками операцій з постачання товарів/послуг за готівку кінцевим споживачам, які не є платниками ПДВ.

Наведені обставини визнаються сторонами, а тому у силу частини першої статті 78 КАС України не потребують доведення.

Камеральною перевіркою виявлено факт порушення граничних строків реєстрації згаданих вище податкових накладних у ЄРПН, що визначені абзацом пункту 201.10 статті 201 ПК України, з урахуванням чого до позивача застосовані штрафні санкції.

Суд зауважує, що у силу пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічні висновки щодо застосування згаданого вище положення ПК України викладені у постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №816/1488/17, від 13.08.2019 у справі №2040/7988/18, від 10.09.2020 у справі №520/3188/19, що враховуються судом з огляду на приписи частини п`ятої статті 242 КАС України.

Натомість, складені позивачем податкові накладні хоча й не надавались отримувачу (оскільки складені на покупців, які не є платниками ПДВ), однак стосувались оподатковуваних операцій.

Як наслідок, у спірних відносинах відсутнє виключення для застосування штрафу, передбачене пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Суд визнає помилковими доводи представника позивача про те, що ПК України чітко не визначено строки реєстрації податкових накладних, які не надаються отримувачу (покупцю), адже положення щодо визначення граничних строків реєстрації усіх без виключення податкових накладних міститься у пункті 201.10 статті 201 ПК України.

Отже, підстав для застосування компенсаторних правозастосовних нормативних механізмів (підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 та пункт 56.21 статті 56 Податкового кодексу України) не виникає, оскільки немає колізії нормативно-правового регулювання.

Матеріали камеральної перевірки ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" свідчать про те, що позивачем не дотримані вимоги пункту 201.10 статті 201 ПК України в частині визначення граничних строків реєстрації податкових накладних.

Разом з цим, суд звертає увагу на те, що 23.05.2020 набули чинності положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 №466-IX (надалі - Закон №466-ІХ).

Цим законом доповнено підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України пунктом 73, відповідно до якого штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.

Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців" від 14.07.2020 №786-IX (надалі - Закон №786-IX; набрав чинності 08.08.2020) у підрозділі 2 у пункті 73 ПК України в абзаці першому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнено словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31 грудня 2019 року" замінено словами "до дати набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або"; в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінено цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень"; в абзаці другому цифри і слова "5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень" замінено цифрами і словами "2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень".

Верховний Суд у постановах від 17.07.2020 у справі №640/5138/19, від 10.09.2020 у справі №520/3188/19 та від 21.10.2020 у справі №1.380.2019.001225 зазначив, що такий підхід законодавця загалом відповідає принципу "доброго врядування" і "належної адміністрації" в світлі практики ЄСПЛ. Зокрема, у пунктах 70-71 рішення по справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), заява №33202/96, пункт 120, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), заява №48939/99, пункт 128, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), №21151/04, пункт 72, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 51).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само).

За змістом наведеної норми законодавцем, який виявив певні недоліки (непропорційність) у механізмі відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної, що не надається покупцю товарів, законодавчими змінами чітко закріплено, що пункт 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України підлягає застосуванню до штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 до дати набрання чинності законом №466-ІХ (22.05.2020) за наведених у цій же нормі умов.

Внесення змін Законом №786-IX до наведеної норми підтверджує послідовний підхід законодавця, за яким платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України умов.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 дійшов висновку, що надання зворотної дії в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Зворотна дія нормативно-правового акта у часі (ex post facto) - це дія нового нормативно - правового акта на факти та відносини, що мали місце до набуття ним чинності.

Таким чином, станом на час розгляду цієї справи у суді чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, якою впроваджено ретроспективну дію закону у відповідних правовідносинах. А саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 01.01.2017 по 22.05.2020 за наведених у цій же нормі умов.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у силу положень пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, за загальним правилом, відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України узгодженими, у випадку звернення платника податків до суду, вважаються грошові зобов`язання з дня набрання рішенням законної сили.

У пункті 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України виділено окремі категорії грошових зобов`язань, які підлягають відкликанню як неузгоджені, водночас запроваджено інший, відмінний від загального, підхід, за яким для цілей цієї норми під неузгодженими грошовими зобов`язаннями розуміються ті, по яких відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві".

Таким чином, для цілей, задекларованих цією нормою, зміст і обсяг поняття неузгодженості має спеціальне призначення і розкривається в дужках, при цьому воно не відсилає до пункту 56.18 статті 56 ПК України, а конкретизується і становить окремий, відмінний від загального визначення, зміст узгодженості грошових зобов`язань. Отже, застосування загальної дефініції, визначеної пунктом 56.18 статті 56 ПК України, для реалізації права, визначеного пунктом 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, законодавцем не передбачено.

Законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України закріплено відмінне від загального (пункт 56.18 статті 56 ПК України) розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено.

Відповідні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.07.2020 у справі №640/5138/19, від 10.09.2020 у справі №520/3188/19 та від 21.10.2020 у справі №1.380.2019.001225 та враховуються судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд враховує, що грошові зобов`язання (штраф), визначені позивачу податковим повідомленням-рішенням від 12.03.2020 №, є неузгодженими, оскільки це рішення оскаржувалось ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" в адміністративному порядку шляхом подання скарги до ДПС України, а після її відхилення - оскаржене до суду.

Визначені зазначеним податковим повідомленням-рішенням штрафні санкції позивачем не сплачені.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач вимоги абзацу третього пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України не виконав, податкове повідомлення-рішення від 12.03.2020 № не відкликав, нове податкове повідомлення-рішення ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" не надіслав.

За таких обставин, у спірних відносинах наявні підстави для застосування судом положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про передчасність та необґрунтованість спірного рішення, а тому його належить визнати протиправним та скасувати, а позов ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" задовольнити.

При цьому суд зауважує, що податкове повідомлення-рішення від 12.03.2020 № належить визнати протиправним та скасувати повністю, оскільки суд не може перебирати на себе повноваження контролюючого органу та самостійно визначати позивачу суму штрафних санкцій на підставі положень абзацу третього пункту 73 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 14556,55 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 09.06.2020 №39 /т. 37, а.с. 1/. Відповідна сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету, що підтверджено випискою /т. 37, а.с. 2/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, сплачений ДП "ТД "Маяк" ТОВ "Агрофірма "Маяк" судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 12 березня 2020 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Дочірнього підприємства "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 14556,55 грн (чотирнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят шість гривень п`ятдесят п`ять копійок).

Позивач (стягувач): Дочірнє підприємство "Торговий дім "Маяк" Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (; вул. Чапаєва, 28, смт Котельва, Полтавський район, Полтавська область, 38600).

Відповідач (боржник): Головне управління ДПС у Полтавській області (; вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014).

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Кукоба