Справа № 520/10552/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

16 листопада 2020 року № 520/10552/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому з урахуванням заяву про усунення недоліків просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки період перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 16.08.1999 по 21.08.2013;

- зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки період перебування на службі в органах Міністерства надзвичайних ситуацій України з 16.08.1999 по 21.08.2013 (14 років 00 місяців 06 днів) та провести перерахунок і виплату грошового забезпечення в частині надбавки за стаж служби в поліції, починаючи з 23.10.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що він в період з 16.08.1999 по 21.08.2013 проходив в органах МНС України, а наказом від 20.10.2017 року №428 його було прийнято на службу в Національну поліцію. При цьому, позивачем вказано, що згідно довідки від 23.12.2019 року позивачу було зараховано тільки стаж служби в поліції з 23.10.2017 року. З приводу вказаних обставин адвокатом позивача було направлено звернення до відповідача щодо зарахування до стажу в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, стажу в органах МНС України, проте листом позивача було повідомлено про те, що відповідно до ст. 78 Закону України «Про національну поліцію» вказаний стаж не зарахований. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Представником відповідача через канцелярію суду було подано заяву про продовження строків подання відзиву на позов, яку обґрунтовано обставинами запровадження на території країни карантину. Також представником відповідача подано до суду відзив на позов, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 в період з 16.08.1999 по 21.08.2013 проходив службу в органах МВС, МНС України, що підтверджується записами 2 трудової книжки позивача та складає безперервно 14 років 00 місяців 06 днів.

Згідно із послужним списком позивач проходив службу в органах МНС відповідно до наказу ХІПБ МВС України від 16.08.1999 № 74о/с на посаді курсанта, з присвоєним спеціальним званням - рядовий внутрішньої служби.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2000 року № 1024 і наказом МВС України від 08 серпня 2000 року № 530 на базі інституту створено Академію пожежної безпеки України.

Відповідно до указу Президента України № 47/2008 від 27.01.2003 року, Академія пожежної безпеки України (м. Харків) виведена зі складу Міністерства внутрішніх справ України і передана Міністерству України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Наказом МВС України від 14.02.2003 № 74 о/с позивача було відряджено в розпорядження Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи.

Постановою Кабінету Міністрів України № 10 від 14.01.2004 і наказом МНС України № 29 від 22.01.2004 на базі Академії пожежної безпеки України створено Академію цивільного захисту України.

Як встановлено судом під час розгляду справи в 2004 році позивач закінчив Академію цивільного захисту України і був відряджений для подальшого проходження служби в розпорядження ГУ МНС в Харківській області.

В подальшому, позивач у період з 2008 по 2011 року проходив службу в Національному університеті цивільного захисту.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач був звільнений зі служби 21.08.2013 наказом від 21.08.2013 № 2014 р. із присвоєним спеціальним званням майор служби цивільного захисту.

Позивач наказом Департаменту патрульної поліції від 20.10.2017 року №428 був прийнятий до служби в поліцію на посаду поліцейського роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції у м. Харкові, де проходить службу по теперішній час.

Матеріали справи містять довідку про надання інформації стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якої за ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» майору поліції ОСОБА_1 , інспектору відділу безпеки дорожнього руху управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції було зараховано стаж служби в поліції з 23.10.2017 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з приводу вказаних питань адвокатом позивача було направлено звернення до відповідача.

Листом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції № 429аз/41/14/01-2020 від 07.07.2020 «Про надання інформації» у відповідь на б/н від 24.06.2020, представника позивача було повідомлено, що відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію», наказом ДПП від 21.08.2018 № 149 о/с майору поліції ОСОБА_1 інспектору відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківській області ДПП, станом на 02 березня 2018 року встановлено стаж служби 00 років 04 місяці 08 днів, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. Водночас, відповідно до ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» майору поліції ОСОБА_1 , інспектору відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківській області ДПП період служби з 16.08.1999 до 21.08.2013 в МНС не зарахований до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, та надання додаткової відпустки.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що обчислення стажу служби в поліції врегульовано статтею 78 Закону України "Про Національну поліцію", частина друга цієї статті містить перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції.

Як передбачено преамбулою Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393), остання прийнята, зокрема, відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" (далі - Закон №2262-XII).

При цьому, положеннями ст.17 Закону №2262-XII визначено, що Порядок обчислення вислуги років для призначення пенсій відповідно до цього Закону особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ визначається Кабінетом Міністрів України.

Відтак, Постанова №393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону №2262-XII.

Пунктом 2 Постанови №393 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлює, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.

Відтак, слід дійти висновку, що пункт 2 Постанови №393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону №580-VIII, оскільки Постанова №393 прийнята на виконання Закону №2262-XII та може бути застосована для визначення вислуги років особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ саме у випадку призначення пенсії за вислугу років. У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки слід застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону №580-VIII, якою встановлено вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

Водночас, суд зазначає, що делегування частиною четвертою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає Уряду права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію".

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 листопада 2019 року по справі №520/903/19, від 31.03.2020 року по справі №520/2067/19.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не надано до суду достатніх та належних доказів правомірності позовних вимог про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Положеннями ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.