Справа № 160/6910/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року Справа № 160/6910/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -
24.06.2020 р. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (надалі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - відповідач), в якій позивач просить суд:
стягнути податковий борг у сумі 2374389,99 грн. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
В обґрунтування вимог позову вказано, що за відповідачем рахується податковий борг у вказаному розмірі, який добровільно платником податків не сплачений. У зв`язку із чим виникла необхідність звернення до суду з даним позовом.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/6910/19 передана до розгляду судді Віхровій В.С.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 р. відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 05.08.2020 р. о 13:00 год.
У підготовче судове засідання 05.08.2020 р. прибув представник позивача, надав клопотання про відкладення розгляду справи. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:40 год. 26.08.2020 р.
У підготовче судове засідання 26.08.2020 р. прибув представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явилась. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:40 год. 14.09.2020 р.
У підготовче судове засідання 14.09.2020 р. прибув представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явилась. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:20 год. 23.09.2020 р.
Відповідачу були надіслані ухвала про відкриття провадження та виклики у призначені судові засідання в порядку та спосіб, що передбачені КАС України.
У підготовче судове засідання 23.09.2020 р. прибув представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явилась. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:20 год. 07.10.2020 р.
02.10.2020 р. від управління з питань реєстрації Виконавчого комітету Криворізької міської ради до суду надійшов лист за вих.№12/10/1065 від 24.09.2020 р. «Про надання інформації на запит», в якому повідомлено, що відповідно до інформації виконкому Покровської районної в місті ради, згідно з даними, що містяться в картотеці з питань реєстрації фізичних осіб відділу реєстрації місця проживання громадян, станом на 24.09.2020 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 09.04.2015 р. по теперішній час.
У підготовче судове засідання 07.10.2020 р. прибув представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явилась. Для повторного виклику сторін, розгляд справи відкладено до 11:10 год. 21.10.2020 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.
У підготовче судове засідання 21.10.2020 р. прибув представник позивача, відповідач у судове засідання не з`явилась. Суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 02.11.2020 р. о13:00 год.
У зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, розгляд справи по суті 02.11.2020 р. було відкладено до 12:15 год. 16.11.2020 р.
Суд зазначає, що ним виконані усі, передбачені КАС України, дії щодо належного повідомлення відповідача про розгляд справи та виклики у судові засідання.
Судова кореспонденція була надіслана засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням за адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 , яка була наявна у суду та встановлена судом під час розгляду справи.
Крім того, виклики ОСОБА_1 у судові засідання, які призначені на 23.09.2020 р., 07.10.2020 р., 21.10.2020 р., 02.11.2020 р., 16.11.2020 р. були оприлюднені на офіційному веб-порталі Судової влади України за посиланням adm.dp.court.gov.ua.
Станом на поточну дату відповідач не скористався правом на подання відзиву.
У судове засідання 16.11.2020 р. відповідач не прибула, причини неявки суду не повідомила.
Враховуючи законодавчо визначені гарантії щодо розгляду справи належним судом у розумний строк, а також те, що суду надано достатньо часу для подання сторонами у справі доказів в обґрунтування та заперечення позову, вжито усі необхідні заходи щодо реалізації прав осіб на доступ до правосуддя і судовий захист, а також згоду позивача на розгляд справи у письмовому провадженні, а також з урахуванням введених постановою КМУ №211 від 11.03.2020 р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу CODIV-19» ((зі змінами та доповненнями) карантинних заходів на території держави, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті, тому можливо здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження, за наявними в матеріалах справи доказами, право суду на яке передбачено ст.205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).
Відповідно до пункту 6.1 статті 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
У підпункті 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).
Згідно з пунктом 15.1. статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.
Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).
Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно зі статею 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.
Суд встановив, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків і зборів.
Згідно даних інтегрованої картки платника податків у відповідача наявний борг перед бюджетом у загальному розмірі 2374389,99 грн., який виник на підставі:
1.податок на доходи фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 11010500):
2. податок на додану вартість (код класифікації доходів бюджету 14010100):
3.військовий збір (код класифікації доходів бюджету 14010100):
4. штрафи та інші санкції (код класифікації доходів бюджету 21081103):
Заборгованість у вказаному розмірі підтверджується даними ІКП відповідача, розрахунком боргу за кожним видом бюджетною класифікації, які наявні в матеріалах справи.
Також матеріали справи містять зазначені вище податкові повідомлення-рішення, матеріали перевірок по кожному податковому повідомленню-рішенню, докази направлення їх на адресу платника податку.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень до суду не надано.
Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України одним із обов`язків платника податків є обов`язок своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.
У визначені законом строки податкове зобов`язання з податку на додану вартість та з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 7437826,75 грн. відповідач не сплатив, а тому у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України така заборгованість вважається податковим боргом.
У відповідності до статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків (п. 59.1).
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п. 59.3).
Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4).
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5).
Суд встановив, що позивач сформував та направив відповідачу податкову вимогу від 05.11.2018 р. за №67-57/83.
Поштове відправлення було повернуто адресату 21.12.2018 р. за закінченням строку його зберігання.
У відповідності до п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Проте, суд встановив, що передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення податкового боргу.
Докази оскарження податкової вимоги відсутні.
Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до положення пунктів 95.1, 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Суд звертає увагу, що впродовж розгляду справи відповідачем не здійснені жодні заходи щодо спростування наявного боргу, жодних заяв та/або клопотань по суті справи не надходило.
Станом на поточну дату заборгованість відповідача, що підтверджена матеріалами справи становить 2374389,99 грн.
Докази сплати податкового боргу в матеріалах справи відсутні.
Вказане зумовлює висновок суду про наявність підстав для стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 2374389,99 грн. до бюджету.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
Судом враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати у вигляді сплаченої позивачем суми судового збору стягненню з відповідача не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити;
Стягнути податковий борг у сумі 2374389,99 грн. з платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).
Розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова