Справа № 640/11600/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Київ № 640/11600/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг про визнання протиправним та скасування розпорядження,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (01001, м. Київ, вул. Б. Грінченка, 3, ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.05.2019 року №968 про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН», прийняте за результатами розгляду справи про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато актом про правопорушення, вчинені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» на ринку фінансових послуг від 06.05.2019 року № 662/16-5/15.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що розпорядження відповідача прийнято в результаті неправильного застосування суб`єктом владних повноважень норм матеріального права, з перевищенням повноважень, визначених Конституцією та Законами України, в зв`язку із чим є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач із доводами позивача не погодився, надав відзив на адміністративний позов, в якому вказав про протиправність надання фінансової послуги громадянину, шляхом безготівкового переказу, не на підставі договору, що є порушенням ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», істотною умовою якого є його підписання.

Відповідно до ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» є фінансовою установою та здійснює діяльність на ринку фінансових послуг за основним видом діяльності «інші види кредитування». З цією метою ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» організований сервіс з надання онлайн позик, який забезпечує надання грошових коштів у позику з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом укладення з клієнтом електронних договорів позики.

10.09.2018 року між Позивачем, як Позикодавцем і громадянином ОСОБА_1 , як Позивальником, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем укладений електронний кредитний договір №2018-10-00001422.

На виконання умов кредитного договору, ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» було надано ОСОБА_1 позику у розмірі 2000,00 грн. строком на 20 к.д., яка була перерахована 10.09.2018 безготівковим переказом на рахунок останнього за допомогою електронного платіжного засобу.

Листом від 28.03.2019 №6385/16-8 Національна комісія, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг надіслала позивачу вимогу щодо надання інформації та документів по взаємовідносинам із громадянином ОСОБА_1 .

На виконання вимог відповідача, листом №1/43 від 08.04.2019 року позивач надав Нацкомфінпослуг інформацію та документи.

Проте, листом від 06.05.2019 року №3195/16-8 позивачу був надісланий акт про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» на ринку фінансових послуг від 06.05.2019 року № 662/16-5/15.

Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 28.05.2019 року № 968 про застосування заходу впливу на ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, а також повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушення та вжиті заходи для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, з наданням підтверджуючих документів у термін до 27.06.2019 року включно.

Зі змісту розпорядження вбачається, що розглянувши справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження у якій розпочато Актом про правопорушення, вчинені ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» на ринку фінансових послуг від 06.05.2019 року №662/16-5/15, відповідачем встановлено, що кредитний договір, укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» та громадянином ОСОБА_1 , підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позивачем (у вигляді алфавітної послідовності - « ОСОБА_2 ») та ОСОБА_1 у вигляді цифрової послідовності - « 9099»), що суперечить положенням Правил та пунктів 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» та не дотримано вимог до форми одноразового ідентифікатора, а саме - алфавітно-цифрової послідовності, що свідчить про відсутність за таким Договором підпису позичальника гр. ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону, з чим неможливо погодитись.

Незгода позивача із прийнятим розпорядженням та доводами, які в ньому викладені, зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Пунктом 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 №2664-III встановлено, що ринки фінансових послуг - це сфера діяльності учасників ринків фінансових послуг з метою надання та споживання певних фінансових послуг. До ринків фінансових послуг належать професійні послуги на ринках банківських послуг, страхових послуг, інвестиційних послуг, операцій з цінними паперами та інших видах ринків, що забезпечують обіг фінансових активів.

Відповідно до п. 1.3 розділу I Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 №2319, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 №2112/22424 (надалі - Положення №2319), метою цього Положення є врегулювання правовідносин, пов`язаних із складанням уповноваженими та посадовими особами Нацкомфінпослуг документів про порушення законодавства про фінансові послуги застосуванням Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу; захистом прав учасників ринків фінансових послуг під час застосування Нацкомфінпослуг або уповноваженими особами Нацкомфінпослуг заходів впливу; оскарженням рішень Нацкомфінпослуг або уповноважених осіб Нацкомфінпослуг про застосування заходів впливу.

Згідно п. 1.5 розділу I Положення №2319, Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів. Дані та інформація про ознаки порушення законодавства про фінансові послуги може міститися, зокрема, в матеріалах, отриманих на письмову вимогу Нацкомфінпослуг про надання необхідних документів та інформації.

Посадова особа Нацкомфінпослуг при виявленні порушення законодавства про фінансові послуги, за яке застосовується захід впливу, складає акт про правопорушення (п. 1.11 розділу I Положення №2319).

Виявлені посадовими особами Нацкомфінпослуг факти порушення законодавства про фінансові послуги викладаються в акті про правопорушення із зазначенням доказів (документів, даних та інформації), що підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги, та з посиланням на відповідну норму закону та/або іншого нормативно-правового акта. Акт про правопорушення, складений посадовою особою Нацкомфінпослуг, повинен містити документи, дані та інформацію, які підтверджують факт вчинення порушення законодавства про фінансові послуги. Такі документи, дані та інформація долучаються до акта про правопорушення (абз. 1, 2 п. 4.2 розд. IV Положення №2319).

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що Нацкомфінпослуг було дотримано процедурні моменти при прийнятті оскаржуваного розпорядження.

Стосовно доводів, покладених в основу розпорядження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч.1 ст.207 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Нормою ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Також, приписами ст.12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції».

Так, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно п.12 ч.1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.2 ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Частиною 3 ст.642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Відповідно до ст.1045 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як зазначає позивач та не заперечувалось відповідачем, на виконання умов кредитного договору, ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» було надано ОСОБА_1 позику у розмірі 2000,00 грн. строком на 20 к.д., яка була перерахована 10.09.2018 безготівковим переказом на рахунок останнього за допомогою електронного платіжного засобу.

Під час проведення перевірки відповідачем не встановлено обставин повернення гр. ОСОБА_1 позивачу коштів в сумі 2000,00 грн., як помилково отриманих, а отже, з урахуванням наведених вище положень Цивільного кодексу України, договір №2018-10-00001422 розцінюється Окружним адміністративним судом міста Києва, як укладений.

В той же час, стосовно доводів відповідача про порушення позивачем вимог законодавства при укладенні договору, суд зазначає наступне.

Як зазначає відповідач, кредитний договір, укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» та громадянином ОСОБА_1 , підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором позивачем (у вигляді алфавітної послідовності - « ОСОБА_2 ») та ОСОБА_1 у вигляді цифрової послідовності - « 9099»), що суперечить положенням Правил та пунктів 6, 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» та не дотримано вимог до форми одноразового ідентифікатора, а саме - алфавітно-цифрової послідовності, що свідчить про відсутність за таким Договором підпису позичальника гр. ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що акцепт пропозиції, у силу норм ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», визначає три способи надання особою, якій була адресована пропозиція укласти електронний договір, відповіді про її прийняття (акцепт), а саме: можливий не тільки шляхом заповнення формуляра заяви (форми), а й також шляхом вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею та надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч.1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом.

Розділом 13 Кредитного договору «Особливі умови» сторонами визначені особливості укладення даного Кредитного договору.

Так, відповідно до п.13.2 Договору, сторони визначили, що пропозицію укласти даний Договір (оферта) направлялася ТО «ФК «КРЕДИТОН» шляхом розміщення в Особистому кабінеті гр. ОСОБА_1 у вигляді проекту Кредитного договору разом з іншими його невід`ємними складовими частинами, що виражає намір ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» вважати себе зобов`язаним у разі її прийняття ОСОБА_1 та у звязку з цим вважається підписаним зі сторони Кредитодавця (позивача) аналогом власного підпису (АВП) його уповноваженої особи. АВП уповноваженої особи товариства є слово «підпис», що розміщено (зазначене) у відповідних графах, призначених для підпису від імені товариства, які є у проекті даного Кредитного договору, розміщеному в Особистому кабінеті.

Таким чином, при укладанні Кредитного договору №2018-10-00001422 від 10.09.208 року та, зокрема, під час підписання його зі сторони Товариства, електронний цифровий підпис одноразовим ідентифікатором не використовувався, тому доводи відповідача, що за сторони позивача була порушена вимога щодо змісту одноразового ідентифікатора не відповідає дійсності. Крім того, під час укладання Кредитного договору, сторони, відповідно до умов Договору та вимог чинного законодавства, мали право самостійно домовитись, який АВП буде використовуватись зі сторони товариства.

У свою чергу, гр. ОСОБА_1 прийняв умови ТОВ «ФК «КРЕДИТОН», які викладені у розміщеній в ІТС оферті Кредитного договору, підписавши її електроним підписом одноразовим ідентифікатором шляхом введення одноразового ідентифікатора в ІТС, натиснувши кнопку «Підписати», про що свідчить хронологія дій під час укладання Кредитного договору між сторонами за допомогою ІТС на сайті credition.ua.

При цьому, Законом не передбачено максимальну або мінімальну кількість букв та цифр, які використовуються в одноразовому ідентифікаторі. Суд вважає, що Товариство, використавши в одноразовому ідентифікаторі нуль букв та у вигляді « 9099», жодним чином не порушує вимог чинного законодавства.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом заповнення ОСОБА_1 заявки в Особистому кабінеті, погоджені її ТОВ «ФК «КРЕДИТОН», та прийняття (акцепту) ним пропозиції (оферти) ТОВ «ФК «КРЕДИТОН» укласти Кредитний договір шляхом електронного підпису розміщеної в ІТС оферти одноразовим ідентифікатором у порядку і на умовах визначених вимогами Закону України «Про електронну комерцію» та свідчить на користь помилковості доводів відповідача про надання позивачем фінансової послуги з порушенням ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Як наслідок, розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг, від 28.05.2019 №968 про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «КРЕДИТОН» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

У силу ч.ч.1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, під час звернення позивача з даним позовом до суду останнім сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 1 921,00 грн., що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 25.06.2019 №1473, який і підлягає присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг, про скасування індивідуального акту - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 28.05.2019 року №968 про застосування заходу впливу до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН».

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, офіс 7) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. (однієї тисячі дев`ятисот двадцяти однієї грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТОН» (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 75, офіс 7)

Відповідач: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері фінансових послуг (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 3).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішенням суду може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій