Справа № 200/5073/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2020 р. Справа№200/5073/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Донецької обласної державної адміністрації

про: визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 05 листопада 2019 року за протоколом № 14 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення Потерпілого від радіаційного опромінення (категорії 1).

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 05 листопада 2019 року за протоколом № 14 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення Потерпілого від радіаційного опромінення (категорії 1).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй було встановлено статус особи, яка постраждала внаслідок Чонобильської катастрофи, віднесена до категорії 1, та про що Донецькою обласною державною адміністрацією 10 листопада 2000 року було видано відповідне посвідчення за № НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що за наслідками розгляду її особової справи, 05 листопада 2019 року відповідачем було прийнято рішення про відмову у встановленні їй статусу потерпілого від радіаційного опромінювання відповідної категорії, а видачу посвідчення визначено безпідставним. Позивач вважає, що в результаті неправомірного рішення відповідача було порушене її право на належний рівень соціального захисту від наслідків впливу небезпечних радіаційних факторів не з її вини, оскільки через прийняте відповідачем рішення відбулося припинення їй виплат, передбачених Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що змушує її до звернення за захистом своїх порушених прав до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

01.10.2019 року позивач звернулась до Регіональної комісії із заявою про розгляд особової справи щодо встановлення статусу особи, потерпілої від радіаційного опромінення, та надала копії наступних документів: копію переліку мешканців будинку АДРЕСА_1 ) для обстеження; копію протокол вимірювань потужності дози природного радіаційного гамма-фону в повітрі житлових приміщень і розрахунку променевих навантажень мешканців (з урахуванням можливого опромінення від радіоактивного джерела Сs-137, що знаходився до 29.11.1989 в міжквартирній стіні кв. АДРЕСА_2 ) від 14 січня 1990 року № 39; копію експертного висновку від 01 червня 2007 року № 24; копію довідки медико-соціальної (експертної) комісії № 159108; копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та вкладку до нього; копії паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків; згоду на обробку персональних даних ОСОБА_1 . На засіданні Регіональної комісії, що відбулося 05 листопада 2019 року було розглянуто надані копії документів ОСОБА_1 та вирішено відмовити у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінення, в зв`язку з тим, що у наданих документах відсутні підстави для встановлення статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії (а саме: акта державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок установлено закладами охорони здоров`я). Визнано безпідставною видачу посвідчення (протокол від 05 листопада 2019 року № 14). Відповідач зазначає, що оскільки позивачем на розгляд Регіональної комісії не надано копії акту державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), встановити під час якої саме події або аварії позивач постраждала неможливо. Крім того відповідач вказує, що у протоколі вимірювань потужності дози природного радіаційного гамма-фону в повітрі житлових приміщень і розрахунку променевих навантажень мешканців (з урахуванням можливого опромінення від радіоактивного джерела Сs-137, що знаходився до 29.11.1989 в міжквартирній стіні кв. АДРЕСА_2 ) від 14 січня 1990 року № 39 зазначено «мешканці квартири АДРЕСА_3 дома АДРЕСА_1 доз опромінювання практично не отримали». Відповідач зазначає, що надані на розгляд комісії документи не підтвердили факту отримання інвалідності позивачем внаслідок будь-якої радіаційної аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин. Отже, для встановлення статусу потерпілого від радіаційного опромінювання немає законних підстав.

Відповідач вказує, що у разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії, таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що рішення комісії зі спірних питань є підставою для видачі посвідчень відповідної категорії. Оскільки посвідчення видається уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами, у зв`язку з чим, вимоги позивача щодо зобов`язання Донецької обласної державної адміністрації видати ОСОБА_1 посвідчення «Потерпілого від радіаційного опромінювання» (категорії 1) є передчасними.

З огляду на викладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано суду відповідь на відзив, відповідно до якого зазначено, що п. 5 Порядку № 674 не передбачає, що спірний статус має встановлюватися на підставі протоколу, і не включає цей документ до переліку документів на підставі яких має такий статус встановлюватися. Крім того, позивач зазначає, що 10 листопада 2000 року відповідачем їй вже видавалось посвідчення № НОМЕР_1 , що підтверджує статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеної до категорії 1, з відповідною вкладкою до нього, та до теперішнього часу не було встановлено, що і посвідчення і вкладка до нього на підтвердження статусу були видані позивачу необґрунтовано та безпідставно.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 серпня 2020 року.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого яких зазначає, що посвідчення потерпілого від радіаційного опромінювання відповідної категорії видається на підставі експертного висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з радіоактивною речивиною тощо, а особам з інвалідністю на підставі відповідної довідки МСЕК. У експертному висновку Центральної міжвідомчої експертної ради по встановленню причинного зв`язку захворювань та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС та їх професійного характеру № 1402 від 26.10.1992 року, який додано позивачем до позову, вказано, що експертною радою розглянута документація ОСОБА_1 щодо питання зв`язку захворювання (інвалідності) з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Експертною радою було зроблено висновок, що захворювання ОСОБА_1 пов`язано з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС. Зі змісту вищезазначеного експертного висновку випливає, що захворювання позивача виникло внаслідок Чорнобильської аварії, ніяких посилань на причинний зв`язок інвалідності чи захворювання позивача з радіаційною аварією у м. Краматорську, експертний висновок не містить. Документи, які надавалися позивачем на розгляд Регіональної комісії суперечать один одному. Копія експертного висновку вказує, що позивач постраждав внаслідок Чорнобильської аварії, а у протоколі вимірювань потужності дози природного радіаційного гамма-фону є посилання на радіаційну ситуацію за адресою АДРЕСА_1 , за місцем мешкання позивача. Відповідно встановити під час якої саме події або аварії позивач постраждала, є неможливим. Відповідач вказує на те, що мав місце факт необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії позивачу, у зв`язку з чим регіональною комісією протоколом № 14 від 05 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у встановленні статусу потерпілої від радіаційного опромінювання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 серпня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження, витребувано додаткові докази у справі та відкладено підготовче засідання на 21 вересня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року відкладено підготовче засідання на 05 жовтня 2020 року, у зв`язку з клопотанням сторін та необхідністю отримання додаткових доказів у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року витребувано додаткові докази у Державної установи «Національний науковий центр Радіоційної медицини академії медичних наук України» та Центральної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, відкладено підготовче засідання на 02 листопада 2020 року.

02 листопада 2020 року підготовче засідання відкладено на 09 листопада 2020 року, у зв`язку з перебуванням судді Олішевської В.В. у щорічній додатковій відпустці 02 листопада 2020 року.

Представники позивача та відповідача у судове засідання призначене на 09 листопада 2020 року з`явились, не заперечували проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження, про що судом постановлена відповідна ухвала від 09 листопада 2020 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що представник позивач не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження, а представники відповідачів у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 67-68)

01.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації щодо встановлення статусу особи потерпілий від радіаційного опромінення та видачі посвідчення встановленого зразка, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян потерпілим від радіаційного опромінення 1 категорії, серії Я (а.с. 66).

До заяви позивачем були надані: копія паспорту серії НОМЕР_2 від 2 березня 2000 року, посвідчення старого зразка категорії НОМЕР_4 від 10.11.2000 року, вкладка № НОМЕР_5 від 27.04.2010 року, картка платника податків від 12.03.1997 року, довідка МСЕК від 26.04.2010 року, експертний висновок від 01.06.2007 року № 24, протокол від 01.01.1990 року, список мешканців будинку АДРЕСА_1 для обстеження в ВНЦРМ, фото 3х4 мм.

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_6 встановлено, що ОСОБА_1 встановлено статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) безтроково. Вказана посвідчення видано Донецькою обласною державною адміністрацією (а.с. 69).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК № 159108 від 26 квітня 2010 року, ОСОБА_1 встановлена 3 група інвалідності, яка викликана впливом іонізуючого опромінювання, яка видана безстроково (а.с. 70).

З протоколу № 39 від 14 січня 1990 року вимірювань потужності дози природного радіаційного гамма-фону в повітрі житлових приміщень і розрахунку променевих навантажень мешканців (з урахуванням можливого опромінення від радіоактивного джерела Сs-137, що знаходився до 29.11.1989 в міжквартирній стіні кв. АДРЕСА_2 , у тому числі щодо ОСОБА_1 (а.с 72-75).

У висновку вказаного проколу зазначено, що: - потужність експозиційної дози природного радіаційного гамма-фону в квартирі АДРЕСА_4 , обумовлена природними радіонуклідами будматеріалів, знаходиться в межах рівнів для повітря житлових поміщений (30 нГр/ч - 147 нГр/ч або 4,2 мкР/с - 20,4 мкР/год), коливання яких обумовлені характером будматеріалів. Співвідношення потужності експозиційної дози в повітрі житлової квартири і потужності експозиційної дози гамма-фону на відкритій місцевості відповідає даним для будівель з бетонних панелей (1,42 -1,62); - дози опромінення мешканців за рахунок природного радіаційного гамма-фону квартири АДРЕСА_4 складають 0,031-0,094 бер/рік, що відповідає природним даним про внесок гамма-випромінювання природних радіонуклідів в будматеріалах (до 0,088-0,1 бер/рік) в ефективні еквівалентні дози опромінення населення за рахунок усіх природних джерел опромінення (0,232 бер/рік); - збільшення радіаційного гамма-фону в квартирі АДРЕСА_5 за рахунок джерела 137-Сs, який перебував до 29.11.1989 в міжквартирні стіни квартири АДРЕСА_2 практично не було, оскільки навіть в 1980 році розрахункова потужність дози від джерела Сs-137 в квартирі становила протоколі 5 % від рівня природного гамма-фону в квартирі; - мешканці квартири АДРЕСА_5 опромінення за рахунок джерела 137-Сs, який перебував до 29.11.1989 в міжквартирній стіни кв. АДРЕСА_2 за рахунок перебування в кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 і під`їзду № 2 практично не отримали.

З указаного протоколу випливає, що позивач мешкав за адресою АДРЕСА_6 в період знаходження в міжквартирній стіни джерела опромінювання.

У списку мешканців будинку АДРЕСА_1 які потребують обстеження у ВНЦРМ зазначено, зокрема, ОСОБА_1 (а.с. 76).

З копії експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної ради від 08.05.1992 року № 1402, відповідно до якого її захворювання пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7).

Відповідно до експертного висновку від 08.06.2007 року № 9136-10096 Центральна міжвідомча експертна комісія по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС визначено, що захворювання визване впливом іонізуючого випромінювання (а.с. 6)

Згідно з копією витягу з протоколу № 14 Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації від 05.11.2019 року вирішено відмовити ОСОБА_1 у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінення, у зв`язку з тим, що в наданих документах відсутні підстави для встановлення статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії визнати безпідставною видачу посвідчень (а.с. 9).

З копії акта від 06.04.2015 № 1 Департаменту соціального захисту населення Донецької ОДА випливає, що організаційно-розпорядча документація по 2014 рік залишилася в м. Донецьку (а.с. 106-121).

Лисом Архівного відділу Краматорської міської ради від 20.12.2018 № 01-24/247 повідомлено, що документи до 1992 року були передані на державне зберігання до державного архіву Донецької області, згідно Закону України Про Національний архівний фонд та архівні установи (а.с. 104).

Листом Державного архіву Донецької області Донецької обласної державної адміністрації від 08.01.2019 № 01-23/224 вх. на № 01-14/9862 від 26.12.2018 повідомлено про те, що всі документи які знаходились на зберіганні в держархіві області, залишилися у м. Донецьку, на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з цим провести виявлення в наявності документів щодо ліквідації радіаційної аварії за адресою: будинок АДРЕСА_1 ) у 1980-1989 роках, у тому числі акту державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію) та надати відповідні архівні копії за фондами держархіву області неможливо (а.с. 103).

У листі Відділу житлового господарства Краматорської міської ради від 21.12.2018 № 02-02/1451 зазначено, що інформація яка стосується ліквідації радіаційної аварії в буд. АДРЕСА_1 ) у 1980-1989 роках відсутня (а.с. 105).

Відповідно до листа від 09.09.2020 № 1325 на адресу Департаменту соціального захисту населення Донецької обласної державної адміністрації Центральна міжвідомча експертна комісія по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС підтверджує розгляд медичних справ, у тому числі ОСОБА_1 , та встановлення причинного зв`язку захворювання з впливом іонізуючого випромінювання. Крім того зазначає, що підставою для розгляду цих медичних експертних справ та винесення відповідного рішення комісії було рішення Президіуму Краматорської міської ради народних депутатів № 71 (а.с. 160).

Відповідно до копії рішення Президіуму Краматорської міської ради народних депутатів № 71 щодо зарахування до категорії Учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС сімей, які мешкають в будинку АДРЕСА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , вирішено поширити на осіб, які проживають в квартирах 40, 41, 44, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 85, АДРЕСА_8 , які зазнали радіаційного впливу, пільги, передбачені пунктом 4 (підпункти АН) Постанови Ради міністрів СРСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 31.03.1990 № 325 (а.с. 161).

Центральною Міжвідомчою експертною комісією МОЗ та МНС України надано до суду документи на підставі яких 30 квітня 1992 року та повторно 01 червня 2017 року комісією розглянуто медичну експертну справу ОСОБА_1 та складено висновок про пов`язання захворювання з впливом іонізуючого випромінювання, а саме: посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серії НОМЕР_6 , заява ОСОБА_1 від 09.01.1992 року, довідку від 17.01.1992 щодо проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_6 ; копію посвідчення № НОМЕР_7 ОСОБА_1 про те, що вона є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; копію довідки від 20.001.1992 з місця роботи ОСОБА_1 ; виписки з історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_1 ; рішення Президіуму Краматорської міської ради народних депутатів № 71, а також виписка з амбулаторної картки ОСОБА_1 (а.с. 184-233).

Позивач не погодившись з рішенням Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийнятого 05 листопада 2019 року про відмову у встановленні статусу потерпілого від радіаційного опромінювання відповідної категорії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 9 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон № 796-ХІ) визначено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

За положеннями частини першої статті 14 Закону № 796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються 4-ри категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Крім того, указана стаття Закону № 796-ХІІ вказує, що громадяни, які захворіли на променеву хворобу або захворювання яких пов`язане з переопроміненням внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами, належать до категорій, зазначених у частині третій цієї статті.

Пунктом 3 Порядку віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 1992 р. № 674 (далі Порядок № 674), визначено, що громадяни із числа тих, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, відносяться, зокрема, до категорії 1 - особи, які стали особами з інвалідністю, захворіли на променеву хворобу внаслідок будь-якої радіаційної аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, що визначено актом за формою НI (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами.

Матеріалами підтверджено, що позивачу встановлено 3 групу інвалідності, яка викликана впливом іонізуючого опромінювання, яка видана безстроково.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 віднесений до категорії громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Пунктом 5 Порядку № 674 передбачено, що особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку, видаються посвідчення потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з відповідною аварією, порушеннями правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною тощо, а особам з інвалідністю - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії.

Видача посвідчень указаним у цьому Порядку особам провадиться Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання (пункт 6 Порядку № 674).

Абзацем 4 пункту 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551 (далі Порядок № 551) передбачено, що особам з інвалідністю, віднесеним до категорії 1, з числа хворих на променеву хворобу внаслідок будь-якої радіаційної аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, що визначено актом за формою Н-1 (якщо захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок установлено закладами охорони здоров`я, видаються посвідчення Потерпілий від радіаційного опромінення (категорія 1) серії Я синього кольору.

Отже наведена норма вказує на випадки, згідно яких особа з інвалідністю з числа хворих на променеву хворобу може отримати відповідні пільги встановлені для осіб, як постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема у разі порушенням правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушенням правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих.

Судом було встановлено, що ушкодження здоров`я ОСОБА_1 пов`язано з впливом небезпечних радіаційних факторів внаслідок порушення не з його вини правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною та правил зберігання радіоактивних речовин, зокрема джерела Cs-137, що знаходився до 29.11.1989 року в міжквартирній стіні будинку АДРЕСА_1 . Указане підтверджується висновком Центральної міжвідомчої експертної ради на засіданні № 19 від 30 квітня 1992 року.

Як вбачається з протоколу № 14 від 05.11.2019 року, підставою для відмови у встановлені позивачу статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, зазначено відсутність підстав у наданих документах для встановлення такого статусу.

Проте суд вказує, що позивачем надано експертний висновок від 08.05.1992 року № 1402, відповідно до якого позивачу встановлено діагноз у зв`язку з захворюванням, яке зв`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а також експертний висновок від 08.06.2007 року № 9136-10096 року, яким встановлено, що захворювання визване впливом іонізуючого випромінювання (а.с. 6,7).

Матеріалами справи підтверджено, що саме на підставі вищезазначених експертних висновків позивачу було встановлено статус особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи та видано відповідне посвідчення серії НОМЕР_8 (категорії 1) та вкладку до нього (а.с. 69).

Суд звертає увагу, що враховуючи той факт, що позивач отримала посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, нею було пред`явлено до уповноваженого органу всі необхідні документи, що підтверджують ушкодження здоров`я позивача та впливу небезпечних радіаційних факторів. Позивач не може нести відповідальність за подальше знищення таких документів, а внаслідок бути позбавленим права отримання пільг, встановлених законодавством для ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС.

Крім того, суд бере до уваги положення частини першої статті 6 КАС України де зазначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності.

Суд зазначає, що позивачу вже було надано статус особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорії 1), вона користувалася відповідними пільгами, установленими законодавством України та розраховувала на стабільність і передбачуваність свого статусу.

Однак, в результаті неправомірного рішення відповідача було порушено право ОСОБА_1 на належний рівень соціального захисту від наслідків впливу небезпечних радіаційних факторів не з його вини, оскільки через прийняте рішення відповідачем припинення позивачу виплат, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, суд зазначає, що зразок виданого позивачу посвідчення серії НОМЕР_8 затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року № 51 «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» було дозволити тимчасово до виготовлення нових посвідчень використовувати для видачі громадянам уже виготовлені бланки посвідчень за зразками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. N 501 (501-92-п) "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ЗП України, 1992 р., N 10, ст. 245).

Суд звертає увагу на те, що Постановою № 51 не було передбачено зразка посвідчення Потерпілий від радіаційного опромінення.

Але п. 3 Порядку № 674, у редакції чинній на момент видачі посвідчення позивачу, було передбачено, що громадяни із числа тих, які постраждали від радіаційного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, що сталися не з вини потерпілих, відносяться, зокрема: до категорії 1 - особи, які стали інвалідами, захворіли на променеву хворобу внаслідок будь-якої радіаційної аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і поховання радіоактивних речовин, які сталися не з вини потерпілих, що визначено актом за формою НI (у разі коли захворювання пов`язано з виробничою або професійною діяльністю) або актом державної комісії про нещасний випадок (радіаційну аварію), якщо такий зв`язок встановлено медичними закладами.

Пунктом 5 указаного Порядку було встановлено, що особам, зазначеним у пункті 3 цього Порядку, видаються посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії на підставі висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з відповідною аварією, порушеннями правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною тощо, а інвалідам - й на підставі відповідної довідки медично-соціальної експертної комісії

Отже, видача позивачу посвідчення як особі, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії не вказує на безпідставність видачі такого посвідчення, а лише підтверджує реалізацію права позивача на встановлення йому відповідного статусу в умовах відсутності окремого зразка посвідчення для таких осіб (Потерпілий від радіаційного опромінення).

Суд зазначає, що пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 р. № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» затверджено нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, громадянам, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадянам, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружині (чоловіку) померлого (померлої) громадянина (громадянки) з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, опікунам дітей (на час опікунства) померлого (померлої) громадянина (громадянки), смерть якого (якої) пов`язана з Чорнобильською катастрофою, згідно з додатками 1-14.

Відповідно до п. 7 указаної Постанови Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським державним адміністраціям: провести до 1 січня 2021 р. заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень, зокрема, особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 2), з числа постраждалих від радіаційного опромінення за інших обставин не з власної вини.

Пунктом 11 Порядку № 551 передбачено, що посвідчення видаються уповноваженими органами за місцем проживання (реєстрації) особи на підставі рішень комісій з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та інших категорій громадян, утворених уповноваженими органами (далі - регіональні комісії)

У разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Зі змісту наданих відповідачами пояснень, випливає, що документація щодо видачі позивачу посвідчення серії НОМЕР_8 залишилася в м. Донецьку і на момент розгляду заяви позивача не могла бути використана Регіональною комісією.

Тому суд зазначає, що, фактично, відповідачем встановлено неможливість підтвердження обґрунтованості видачі позивачу посвідчення, а не факт необґрунтованої видачі цього посвідчення, отже рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 05 листопада 2019 року за протоколом № 14 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того суд зазначає, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, спосіб порушених прав повинен бути ефективним, отже, суд приходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав щодо зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати посвідчення «Потерпілого від радіаційного опромінювання» (категорії 1) є належним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 05 листопада 2019 року за протоколом № 14 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення Потерпілого від радіаційного опромінення (категорії 1).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 840,80 грн. понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 05 листопада 2019 року за протоколом № 14 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення Потерпілого від радіаційного опромінення (категорії 1) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Регіональної комісії з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи Донецької обласної державної адміністрації, прийнятого від 05 листопада 2019 року за протоколом № 14 про відмову у встановленні ОСОБА_1 статусу потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії, і визнання безпідставною видачі відповідного посвідчення.

Зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію () видати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) посвідчення Потерпілого від радіаційного опромінення (категорії 1).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_9 ) за рахунок бюджетних асигнувань Донецької обласної державної адміністрації (, місцезнаходження: вул. О.Тихого, буд. 6, м. Краматорськ, Донецька область, 84306) суму судових витрат у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 13 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська