Справа № 520/11653/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 листопада 2020 року № 520/11653/2020

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Волевського Л.В.,

за участю представника відповідача - Наумецької Е.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд скасувати рішення № від 12.05.2020 року, ухвалене ГУ ДФС України в Харківській області, про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску скасувати у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він зареєстрований як фізична особа-підприємець та є платником єдиного податку. 10.06.2020 позивач отримав спірне рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, вважає, що воно є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, посилаючись на те, що сплачував своєчасно та в повному обсязі зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування за спірний період. Крім того, відповідачем не було направлено вимогу позивачу, за відсутності якої нарахування будь-яких штрафних санкцій є безпідставним. Також вказав, що рішення підписано неуповноваженою особою.

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством. Відповідно до даних ІС «Податковий блок», реєстраційних та облікових даних платників податків ОСОБА_1 з 01.01.2015 по теперішній час здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності (3 група, ставка 5%) . Позивач з 24.06.2011 по теперішній час зареєстрований у державному реєстрі як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат) та з 14.02.2018 перебуває на обліку в органах ДПС як адвокат. Представник відповідача посилається на те, що позивач має сплачувати єдиний внесок за себе як за фізичну особу-підприємця, так і за самозайняту особу (адвоката) з 2018 року, а також допускав несвоєчасну сплату ЄСВ з 2016 року.

Позивач не погодився з позиції відповідача та направив до суду відповідь на відзив, в якій зазначив щодо відсутності повноважень представника відповідача Наумецької Е.Ю., за підписом якої подано відзив на позовну заяву, на підписання документів згідно даних Єдиного реєстру.

02.11.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, підписаний повноважною особою Юрчик Л.В., якій згідно даних Єдиного реєстру надано право підпису процесуальних документів

Позивач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду засобами електронного зв`язку направив клопотання про розгляд справи без його участі у зв`язку із знаходженням на самоізоляції через виявлення Covid-19. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області Наумецька Е.Ю. - в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 28.03.2008 по 07.09.2018 перебував на обліку в Центральному відділі ГУ ДПС області та з 08.09.2018 по теперішній чай перебуває на обліку в Київському відділі ГУ ДПС області.

Відповідно до даних ІС «Податковий блок», реєстраційних та облікових даних платників податків ОСОБА_1 з 01.01.2015 по теперішній час здійснює підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, обліку та звітності (3 група, ставка 5%).

Позивач з 24.06.2011 по теперішній час зареєстрований у державному реєстрі як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат).

Судом з матеріалів справи встановлено також, що станом на 31.12.2015 в ІКП позивача значилась переплата в сумі 1379,84 грн.

Протягом 2016-2017 років належні до сплати суми ЄСВ як ФОП, який обрав спрощену систему оподаткування (3 група), позивачем частково сплачувалися несвоєчасно, що підтверджується ІКП позивача.

Станом на 31.12.2017 року в ІКП позивача значиться недоїмка в сумі 357,83 грн.

Також в результаті встановлення податковим органом 14.02.2018 ОСОБА_1 ознаки незалежної професійної (адвокат) діяльності в ІКП позивача були проведені нарахування єдиного внеску як фізичній особі, що провадить незалежну професійну діяльність, додатково до внесків, визначених як для фізичної особи-підприємця.

У зв`язку з тим, що платником податку було порушено терміни сплати єдиного внеску, відповідно до п.2 ч.11 ст. 25 Закону № 2464-VI податковим органом винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 12.05.2020 № , яким були нараховані: штраф у розмірі 4966,91 грн та пеня у розмірі 4236,59 грн.

Позивач не погодився з рішенням Київського управління Головного управління ДФС у Харківській області та оскаржив його в адміністративному порядку до ГУ ДПС у Харківській області.

ГУ ДПС у Харківській області листом від 15.07.2020 № 13116/ФОП/20-40-57-06-20 надало відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», в якій зазначило, що скарга на вимогу про сплату Єдиного внеску та на рішення про нарахування пені, накладення штрафу подається до органу вищого рівня.

Надаючи оцінку спірному рішенню відповідача, суд виходить з того, що фактичними мотивами його прийняття було встановлення відповідачем часткової несвоєчасності сплати ЄСВ за період 2016-2017, а також того, що особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, та одночасно є фізичними особами - підприємцями - платниками єдиного податку, мають сплачувати єдиний внесок як ФОП та як особи, що здійснюють незалежну професійну діяльність, починаючи з 2018 року.

Судом з наданих відповідачем відзиву на позов та облікової карти платника податку - позивача встановлено, що позивачу податковим органом за період з лютого 2018 двічі нарахована сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з взяттям його на облік як самозайнятої особи (адвоката), а також як фізичній особі-підприємцю на спрощеній системі оподаткування. При цьому позивачем єдиний внесок як ФОП сплачувався своєчасно та в повному обсязі. Отже, саме подвійне нарахування єдиного внеску призвело до виникнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.02.2018 до 16.04.2020. Крім того, протягом 2016-2017 років належні до сплати суми ЄСВ як ФОП, який обрав спрощену систему оподаткування (3 група), позивачем частково сплачувалися несвоєчасно.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Спірні правовідносини врегульовані Основами законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженими Законом України від 14 січня 1998 року №16/98-ВР, Законом України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року № 435, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за № 460/26905, Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року №1162, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за №1553/26330 (далі - Порядок № 1162), Положенням про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування зареєстрованим постановою Правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 Закону № 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI).

Відповідно до п. 2,3 Розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2464-VI з дня набрання чинності цим Законом суб`єкти підприємницької діяльності, які обрали спрощену систему оподаткування відповідно до Указу Президента України від 3 липня 1998 року N 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва", розділу IV Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року N 13-92 "Про прибутковий податок з громадян", нараховують, обчислюють та сплачують єдиний внесок відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є:

4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується - для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно пункту 5 частини першої статті 1 Закону мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону № 2464-VI особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З аналізу норм Закону № 2464-VI вбачається, що законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що Закон № 2464-VI не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Позивач як фізична особа-підприємець перебуває на обліку контролюючого органу як платник єдиного внеску з 28.03.2008, та з 14.02.2018 перебуває на обліку як адвокат - самозайнята особа, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Реєстраційними даними, наданими відповідачем.

Суд зазначає, що статус фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та, як наслідок, порядок обліку та сплати єдиного внеску такою особою Закон № 2464-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) не передбачає.

Отже, у відповідача не було законних підстав нараховувати позивачу єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування як фізичній особі-підприємцю, так й самозайнятій особі.

Вказані висновки відповідають правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по зразковій справі №520/3939/19. Відповідно до положень ч.3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на зазначене, на визначення сум штрафу та пені за період з лютого 2018 вплинули безпідставні нарахування позивачу сум ЄСВ як самозайнятій особі.

Судом з наданих відповідачем відзиву на позов та облікової карти платника податку - позивача встановлено, що позивачу податковим органом за період з лютого 2018 двічі нарахована сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з взяттям його на облік як самозайнятої особи (адвоката) та фізичної особи-підприємця на спрощеній системі оподаткування. Отже, подвійне нарахування єдиного внеску призвело до безпідставного збільшення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 14.02.2018 по 16.04.2020 та вплинуло на нараховані відповідачем суми штрафів та пені за період з 14.02.2018 до 16.04.2020.

Враховуючи зазначені вище висновки суду, рішення ГУ ДПС у Харківській області № від 12.05.2020 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню в частині штрафів та пені, нарахованих за період з 14.02.2018 по 16.04.2020, в загальній сумі 7194,12 грн, в тому числі: нарахованого штрафу - в сумі 4164,80 грн, нарахованої пені - в сумі 3029,32 грн.

Стосовно нарахованих штрафу та пені за спірним рішенням у зв`язку з несвоєчасною сплатою нарахованих сум ЄСВ за період 2016-2017 роки, строк сплати яких закінчився 20.01.2018, розмір яких дорівнює 2009,38 грн, в тому числі: штраф - в сумі 802,11 грн, пеня - в сумі 1207,27 грн, суд зазначає наступне.

Позивачем в позовній заяві та під час судового розгляду не наведено доводів та не надано доказів на підтвердження своєчасності сплати вказаних сум ЄСВ в повному обсязі, також не надано доказів на підтвердження протиправності здійснених у вказаний період нарахувань.

В той же час, як вбачається з інтегрованої картки, позивач допускав несвоєчасну сплату нарахованих сум ЄСВ за період 2016-2017 роки, з огляду на що рішення ГУ ДПС у Харківській області № від 12.05.2020 про нарахування контролюючим органом штрафних санкцій та пені за вказаний період є правомірним, а відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо доводів позову про неможливість прийняття рішення відповідачем без направлення вимоги про сплату недоїмки, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини восьмої статті 9 Закону № 2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року, крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, які сплачують єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 25 Закону № 2464-VI рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами. Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Згідно з п.п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

- за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Розділом VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015, передбачено, що за несплату (неперарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

За несплату (неперарахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків, своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0.1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені передбаченої цим законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування), включно (ч. 13 ст. 25 Закону).

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком і 2 до цієї Інструкції.

Розрахунок та фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Суд зазначає, що норми вказаної статті визначають повноваження контролюючого органу щодо винесення рішення про застосування штрафних санкцій за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску. При цьому, законодавець не ставить можливість застосування контролюючим органом штрафних санкцій та пені в залежність від факту прийняття вимоги про сплату недоїмки. З огляду на це, посилання позивача на відсутність вимоги про сплату боргу як обов`язкової передумови винесення рішення про застосування штрафних санкцій та пені не є належним обґрунтуванням заявлених позовних вимог, з огляду на що не береться судом до уваги.

Стосовно посилань позивача на підписання спірного рішення неуповноваженою особою, суд зазначає наступне.

Відповідно до пп. 2 п. 2 розділу VIІ Інструкції № 449 згідно з частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1 - 4, 6 та 7 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Формою рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яка є Додатком 12 до Інструкції № 449, визначено, що його підписує посадова особа органу, який приймає вказане рішення.

Спірне рішення винесене ГУ ДПС у Харківській області підписано начальником Київського управління ГУДПС у Харківській області Грушевою Вікторією Вікторівною.

Відповідно до пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 ПК України контролюючими органами є: податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до п. 20.4 ст. 20 ПК України керівник територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу (його структурних підрозділів) повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в межах повноважень, визначених відповідним положенням про такий територіальний орган.

Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у Харківській області, затвердженого Наказом ДПС України від 12.017.2019 № 14 (в редакції Наказу від 29.07.2020 № 372) ГУ ДПС у Харківській області є територіальним органом ДПС України, який підпорядковується ДПС. ГУ ДПС у Харківській області забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Харківської області. ГУ ДПС у Харківській області є правонаступником майна прав та обов`язків Головного управління ДФС у Харківській області у відповідних сферах діяльності.

Пунктом 7 Положення передбачено, що ДПС здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами.

Київське управління Головного управління ДПС у Харківській області є структурним підрозділом ГУ ДПС, тобто не є самостійною юридичною особою.

Судом встановлено, що наказом ГУ ДПС у Харківській області від 19.09.2019 № 643 «Про надання повноважень», ГУ ДПС погодило надання повноважень на виконання функцій, зокрема, передбачених законодавством з питань сплати єдиного внеску, посадовим особам ГУ ДПС - начальникам Управлінь ГУ ДПС у Харківській області, в тому числі начальнику Київського управління ГУ ДПС у Харківській області, зокрема, щодо підписання рішень про застосування фінансових санкцій до платників єдиного внеску за порушення норм законодавства про єдиний внесок відповідно до ст. 25 Закону № 2464.

На офіційному веб-сайті Київського управління ГУ ДПС у Харківській області розміщена інформація, що начальником управління є Грушева Вікторія Вікторівна, яка є посадовою особою ГУ ДПС у Харківській області. Зазначена інформація є загальнодоступною.

Отже, посилання позивача на відсутність повноважень у особи, яка підписала спірне рішення, є безпідставним.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог в частині нарахованих штрафу та пені за період з лютого 2018.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ч. 3 ст. 139 КАС України шляхом стягнення суми сплаченого судового збору на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати рішення ГУ ДПС України у Харківській області № від 12.05.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині суми 7194,12 грн, в тому числі: нарахованого штрафу - в сумі 4164,80 грн, нарахованої пені - в сумі 3029,32 грн.

В задоволенні позову в частині скасування рішення ГУ ДПС України у Харківській області № від 12.05.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині суми 2009,38 грн, в тому числі: нарахованого штрафу - в сумі 802,11 грн, нарахованої пені - в сумі 1207,27 грн - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви в розмірі 657,23 грн (шістсот п`ятдесят сім гривень 23 копійки).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя Білова О.В.