Справа № 460/7512/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2020 року м. Рівне №460/7512/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Друзенко Н.В.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м.Рівному Рівненської області,
про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною та скасування відмови №6836-6951/М-09/8-1700/20 від 28.07.2020 щодо повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації та зобов`язання сформувати до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області подання на повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації, в загальній сумі 16 419,00 грн. сплачених згідно квитанції №0.0..1 від 31.03.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 31.03.2020 ним було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації. Однак, державної реєстрації автомобіля здійснено не було, а тому даний платіж не використовувався та підлягає поверненню. Позивач звертався до відповідача із заявою про повернення помилково сплаченого збору, однак відповідач відмовив у поверненні помилково сплачених коштів, оскільки спеціалістів Пенсійного фонду не допускають до проведення звірок у сервісному центрі, а відтак Пенсійний фонд не може провести звірку із сервісним центром щодо достовірності сплати збору. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач з звернувся з даним адміністративним позовом до суду та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/7512/20. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення відповідач зазначає, що діючим законодавством не передбачено механізму повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування управліннями Пенсійного фонду України. Відсутні не лише норми, які б регулювали даний аспект, а й чіткий перелік документів, що підлягають аналізу для встановлення обґрунтованого висновку про факт первинного придбання нерухомості, що підтверджено Верховним Судом при розгляді справи №819/1730/17. Відповідач вказує, що спеціалістів Пенсійного фонду не допускають до проведення звірок у територіальному сервісному центрі 5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області. Позивачем добровільно сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування при набуття права власності на легковий автомобіль, що підлягають першій державній реєстрації. Враховуючи викладене, кошти сплачені позивачем не відносяться до помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, а отже не підпадають під дію Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Третя особа подала письмове пояснення щодо предмета спору.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до квитанції від 31.03.2020 №0.0..1 ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в розмірі 16419,00 грн. (а.с.5).

Відповідно до листа РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 16.07.2020 №31/17-14аз повідомлено, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ОСОБА_1 з 01.01.2020 по час надання відповіді не звертався до територіального сервісного центру №5641 (на правах відділу м.Рівне) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Рівненській області за наданням адміністративних послуг, тому надати відповідь чи використана при реєстрації транспортного засобу квитанція №0.0..1 від 31.03.2020 РСЦ ГЦС МВС не може (а.с.12).

У зв`язку з тим, що реєстрації автомобіля в територіальному сервісному центрі №5641 РСЦГСЦ МВС у Рівненській області не відбулося, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про повернення вищевказаних коштів (а.с.13).

Листом від 28.07.2020 №6836-6951/М-09/В-1700/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило позивача, що спеціалістів Пенсійного фонду не допускають до проведення звірок у територіальну сервісному Центрі №5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області. У зв`язку з цим, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не має змоги провести звірку щодо достовірності сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у територіальну сервісному центрі №5641 регіонального сервісного центру МВС у Рівненській області та відповідно немає можливості підготувати Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів. Водночас, інформація зазначена у листі РСЦ ГСЦ МВС в Рівненській області від 16.07.2020 №31/17-14аз не підтверджує та не спростовує, що квитанція №0.0..1 від 31.03.2020 не використана при реєстрації транспортного засобу у інших регіональних сервісних центрах МВС (а.с.14).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Реєстраційні операції з транспортними засобами в Україні здійснюються відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - Порядок №1388).

Пунктом 8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.

Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, крім випадків забезпечення легковими автомобілями інвалідів згідно із законодавством та успадкування легкових автомобілів відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 статті 2 Закону №400/97-ВР об`єктом оподаткування для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, є вартість легкового автомобіля.

Відповідно до пункту 8 статті 4 Закону №400/97-ВР на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах - для платників збору, визначених пунктом 7 статті 1 цього Закону, залежно від вартості об`єкта, визначеного пунктом 6 статті 2 цього Закону:

3 відсотки - якщо об`єкт оподаткування не перевищує 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;

4 відсотки - якщо об`єкт оподаткування перевищує 165, але не перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року;

5 відсотків - якщо об`єкт оподаткування перевищує 290 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня звітного року.

Пунктом 12 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок №1740), визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій з відчуження легкових автомобілів є підприємства, установи та організації всіх форм власності, а також фізичні особи, які набувають право власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні в територіальних органах з надання сервісних послуг МВС шляхом:

купівлі легкових автомобілів, у тому числі у виробників або торгівельних організацій (крім випадків забезпечення автомобілями інвалідів згідно із законодавством);

міни;

дарування (безоплатної передачі);

успадкування (крім випадків успадкування легкового автомобіля відповідно до закону);

з інших підстав, передбачених законодавством.

Таким чином, згідно з пунктом 7 статті 1 Закону №400/97-ВР та пунктом 12 Порядку №1740 обов`язковою умовою для сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації в Україні територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Тобто, обов`язкова сплата збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за операцією з реєстрації транспортного засобу здійснюється за наявності двох умов, а саме:

1) набуття права власності на легковий автомобіль,

2) перша державна реєстрація автомобіля в Україні.

У відповідності до підпункту 14.1.163 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше.

Згідно з підпунктом 14.1.251 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби.

Новий транспортний засіб, згідно з підпунктом 14.1.124 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - це транспортний засіб, що не має актів державної реєстрації уповноважених органів, у тому числі іноземних, які дають право на його експлуатацію.

Як зазначає позивач, ним не здійснювалася державна реєстрація транспортного засобу. В матеріалах справи відсутні докази придбання позивачем транспортного засобу, за першу реєстрацію якого сплачується збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відтак, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині визнання протиправною та скасувати відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.07.2020 №6836-6951/М-09/В-1700/20 щодо підготовки подання про повернення позивачу сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при першій державній реєстрації в Україні легкового автомобіля.

Що ж стосується вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області сформувати до Управління Державної казначейської служби України у м.Рівне Рівненської області подання на повернення помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації, в загальній сумі 16 419,00 грн. сплачених згідно квитанції №0.0..1 від 31.03.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначено Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку №787 визначено, зокрема, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС, органи Держмитслужби, до Казначейства подається висновок, погоджений з відповідним місцевим фінансовим органом, у випадках повернення податків, зборів, пені, платежів, що зараховані до місцевих бюджетів або підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами. Надання та погодження висновку здійснюється відповідно до Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 11 лютого 2019 року № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 квітня 2019 року за № 370/33341, та Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за № 976/30844.

Подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Заява про повернення коштів з бюджету складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причина повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

У заяві платник може визначити довірену особу для отримання коштів, що мають бути повернені йому з бюджету. У такому разі до заяви про повернення коштів з бюджету додаються довіреність на отримання коштів довіреною особою, засвідчена згідно з вимогами Цивільного кодексу України, та копія паспорта довіреної особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2011 №106 "Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету" з огляду на коди бюджетної класифікації, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 14 січня 2011 року №11 (24140300 - Збір під час набуття права власності на легкові автомобілі), органом, який забезпечує здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного бюджету збору під час набуття права власності на легкові автомобілі, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного бюджету, визначено ПФУ.

Аналіз вказаного свідчить, що підставою, яка обумовлює повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів є подання наступних документів: заяви платника; подання органу, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету; платіжних доручень, що підтверджують зарахування коштів до відповідного бюджету.

Разом з тим, за результатами розгляду заяви на повернення помилково або надміру сплачених грошових коштів, органом, що контролює справляння надходжень бюджету, надається подання про повернення відповідних сум коштів або приймається рішення про відмову у поверненні помилково або надміру сплачених грошових зобов`язань, у разі відсутності законодавчо визначених умов повернення помилково або надміру сплачених грошових коштів.

Як слідує з квитанції №0.0..1 від 31.03.2020, позивач сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування саме за кодом бюджетної класифікації 24140300 - "збір під час набуття права власності на легкові автомобілі", однак позивачем не здійснювалася перша реєстрація легкового автомобіля під час набуття права власності.

Оскільки відповідачем не доведено правомірності відмови в поверненні помилково сплачених коштів позивачу, суд з метою належного захисту прав останньої вважає за доцільне зобов`язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області подання на повернення позивачу помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування при першій державній реєстрації легкового автомобіля в загальній сумі 16419,00 грн. сплачених згідно квитанції №0.0..1 від 31.03.2020.

Таким чином, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн.

Щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.

За правилами частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

А за правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог цієї норми стороною позивача подано: копію договору про надання правничої допомоги від 14.05.2020 та додаток до нього від 28.09.2020, у яких зазначені перелік послуг; копія ордеру від 28.09.2020; розрахунок гонорару від 30.10.2020; копію квитанції №39 від 01.10.2020.

В розрахунку гонорару зафіксовано, що на виконання зобов`язань за укладеним Договором про надання правничої допомоги від 14.05.2020, Адвокатське об`єднання "Львівська адвокатська компанія" надало ОСОБА_1 правничу допомогу щодо консультації з адвокатом та вивчення документів, підготовки документів (адвокатських запитів, заяв про повернення коштів та позовної заяви), вартість якої за домовленістю Сторін становить 6792,40 грн. Всього час надання правнича допомога становить 8 годин.

Дослідивши заяву позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, перевіривши відповідні докази, суд приходить до висновку, що вказану заяву необхідно задовольнити частково.

Так, за правилами частини п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lavents проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як слідує з матеріалів справи адвокатом Бень Б.З. з Адвокатського об`єднання "Львівська адвокатська компанія" готувались письмові заяви по суті та клопотання у справі.

Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому правничої допомоги.

Однак, суд не може погодитися із розміром витрат на правничу допомогу, позаяк справа №460/7512/20 є справою незначної складності.

З огляду на те, що витрати на правничу допомогу у сумі 6792,40 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з відповідача становитиме надмірний тягар для державної установи, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3396,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу (50%).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Короленка, 7, ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 28.07.2020 №6836-6951/М-09/В-1700/20 щодо підготовки подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області сформувати до Управління Державної казначейської служби України у м. Рівне Рівненської області подання на повернення ОСОБА_1 помилково зарахованого до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час набуття права власності на легкові автомобілі, що підлягають першій державній реєстрації, в загальній сумі 16 419,00 грн. сплачених згідно квитанції №0.0..1 від 31.03.2020

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області судові витрати по справі, а саме: по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та на правничу допомогу в сумі 3396,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 05 листопада 2020 року.

Суддя Н.В. Друзенко