Справа № 813/2758/16
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№813/2758/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, у якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.07.2016 № 23394-13.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015 та Законом України від 24.12.2015 № 909-VІІІ Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році внесено зміни в Податковий кодекс України (ПК України), зокрема і в статтю 267, яка регулює відносини з приводу нарахування і справляння транспортного податку з фізичних осіб. Зазначає, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситись пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила і ставки. Таким чином, враховуючи, що зміни внесені до Податкового кодексу України за кілька днів до початку бюджетного періоду 2016 року, можуть застосовуватись лише з 1 січня 2017 року, тобто не раніше наступного бюджетного періоду. Вказує на безпідставність нарахування контролюючим органом податкового зобов`язання з транспортного податку у 2016 році. Вважає, що податкове повідомлення-рішення відповідачем прийняте безпідставно, тому просить суд його скасувати.

Представник відповідача подав до суду заперечення, у яких зазначає, що з 01.01.2015 набрала чинності стаття 267 Податкового кодексу України Транспортний податок, якою введено в дію новий місцевий податок. Згідно прикінцевих положень Закону № 71-VIІІ зазначено, що він набирає законної сили з 01.01.2015. Окрім цього, Закон № 71-VIII був опублікований в офіційному виданні Голос України 31.12.2014. Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році від 24.12.2015 № 909-VIII, на який покликається позивач було внесено зміни в підпункт 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та викладено вказану статтю у такій редакції: Об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті". Закон був опублікований в офіційному виданні Голос України від 31.12.2015 № 250. Вважає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення винесено правомірно і підстав для його скасування немає, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2016 року, позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 р, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2016 р залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.03.2018 року було частково задоволено касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області, скасовано постанову Львівського окружного адміністративного суду від 19.06.2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2017 року, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 10.10.2018 р. залишено позовну заяву ОСОБА_1 до Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.04.2020 р. ухвалу Львівського окружного адміністративного суду 10.10.2018 р. скасовано. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення направлено до Львівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 22.05.2020 прийнято адміністративну справу до провадження.

Ухвалою суду від 10.06.2020 витребувано від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) інформацію та її документальне підтвердження про середньоринкову вартість транспортного засобу MERCEDES-BENZ S 350, рік випуску 2014, номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , станом на 01 січня 2016 року, яка була розрахована Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та подана у 2016 році до Державної фіскальної служби України.

07.07.2020 на адресу суду, на виконання ухвали від 10.06.2020 про витребування доказів, надійшов лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 26.06.2020 № 3821-06/39725-05 з інформацією про те, що середньоринкова вартість вказаного автомобіля становила 1 396 657,63 грн. з ПДВ.

На підставі ст. 52 КАС України Галицьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області замінено правонаступником Головним управління ДПС у Львівській області.

Сторони в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України фіксація судового розгляду технічними засобами не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є власницею автомобіля марки MERCEDES-BENZ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску, дата першої реєстрації - 07.10.2015.

Головним управлінням ДПС у Львівській області було винесено податкове повідомлення-рішення від 12.07.2016 № 23394-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб на 25 000,00 грн.

Не погодившись із винесеним повідомленням-рішенням позивач оскаржила його до суду.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією та Податковим кодексом України (далі - ПК України) в редакціях, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, Законом України №71-VIII від 28.12.2014 року Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи, що набрав чинності 01.01.2015 року, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

24.12.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України №909- VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році, що набрав чинності 01.01.2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 статті 267 ПК України встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону України від 24.12.2015 року №909) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 року №403, де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація.

Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає Державній фіскальній службі інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (пункт 13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Верховним Судом у постанові від 29.03.2018 року прийнятій у даній справі зроблено висновок, що оскільки Законом України №909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше 5 років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, що помилково не було враховано судом апеляційної інстанції.

При цьому, Верховний Суд у даній постанові зауважив, що відповідачем не виконано обов`язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. При цьому, судом, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не витребувано ані у відповідача, ані у Мінекономрозвитку, інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

На виконання вимог постанови Верховного Суду від 29.03.2018 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10.06.2020 року було витребувано у Мінекономрозвитку інформацію щодо середньоринкової вартості автомобіля позивача.

Листом від 26.06.2020 року за №3821-06/39725-05 Мінекономрозвитку повідомило суд, що згідно з підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 року №66, для цілей віднесення легкових автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році Мінекономрозвитку було розраховано середньоринкову вартість автомобілів, подано ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, та забезпечено роботу офіційного веб-сайту Міністерства в режимі, який давав змогу протягом податкового (звітного) року отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Відповідно до п.5,6 Методики та інформації ДП Держзовнішінформ аналогічним легковому автомобілю MERCEDES-BENZ S 350 d Sedan є автомобіль MERCEDES-BENZ S-Class Sedan з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, автоматичною коробкою переключення передач.

Відповідно до інформації середньоринкова вартість легкового автомобіля MERCEDES-BENZ S-Class Sedan з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизельного, з автоматичною коробкою переключення передач до 5 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2016 року. Через відсутність даних про об`єм циліндрів двигуна, тип пального, тип коробки переключення передач та фактичний пробіг надати конкретну інформацію щодо його середньоринкової вартості немає можливості.

Крім того у даному листу зазначено, що розрахована за допомогою калькулятора середньоринкова вартість легкового автомобіля MERCEDES-BENZ S-Class Sedan з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизельного, автоматичною коробкою переключення передач, 2014 року випуску з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила 1 396 657, 63 грн ( з ПДВ).

Згідно з статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік станом на 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати становив 1 378,00 грн., а тому у 2016 році об`єктом оподаткування транспортним податком були легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. 00 коп.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що автомобіль позивача підпадає під оподаткування транспортним податком у 2016 році, зворотнього позивачем під час судового розгляду справи не доведено.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та положень статті 267 ПУ України позивач як власник транспортного засобу з роком випуску до 5 років та середньоринковою вартістю понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2016 року, зобов`язаний сплатити до бюджету транспортний податок у розмірі 25000,00 грн., оскільки транспортний засіб, який знаходиться у його власності відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України є об`єктом оподаткування, а тому відповідачем правомірно було винесено податкове повідомлення-рішення від 12.07.2016 року №23394-13.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на наведене, судові витрати у вигляді судового збору ОСОБА_1 відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262 пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ Перехідні положення КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 13.11.2020.

Суддя Гулкевич І.З.