Справа № 522/12021/20
Суддя: Бондар В. Я.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/386/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової Олени Володимирівни, Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 24.07.2020 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової Олени Володимирівни, Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання дій щодо складення акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу протиправними та скасування постанови серії АС № від 15.07.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, стягнення з відповідачів у солідарному порядку грошових коштів у розмірі 1835,90 грн.

Позовна заява мотивована тим, що 15.07.2020 року перебуваючи у місті Києві у службовому відрядженні ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz С220, державний номер НОМЕР_1 здійснив його зупинку та стоянку по вул. Богдана Хмельницького біля будинку 30/10. Головним інспектором з паркування Гусаровою О.В. о 11 год. 13 хв. винесено постанову серії АС № про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП за порушення п.15.9 (г) Правил дорожнього руху. Автомобіль позивача було евакуйовано на штраф майданчик ТОВ «Евакуатор-Сервіс». Позивач вказує, що того ж дня оплатив грошову суму у розмірі 1835,90 грн. за евакуацію авто та його зберігання на штраф майданчику з комісією банку. Позивач не погоджується з винесеною постановою, адже інспектором не проводився замір відстані транспортного засобу від краю перехрещуваної проїзної частини, тому встановити порушення п. 19.9 (г) не можливо. Також позивач вказує, що постанова складена без нього, що позбавило його права надати пояснення, відсутні будь-які докази вчинення правопорушення. Тож, позивач вказує, що його авто було припарковано відповідно до положень Правил дорожнього руху та евакувати авто, що не перешкоджало дорожньому руху.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний термін для усунення недоліків позову.

Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 05.08.2020 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 19.08.2020 року.

Розгляд справи у судовому засіданні 19.08.2020 року було відкладено з метою повідомлення відповідачів, на 03.09.2020 року.

До суду 01.09.2020 року надійшов відзив представника Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову.

Відзив мотивований тим, що позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності та не спростовано правомірність дій інспектора з паркування.

У судовому засіданні 03.09.2020 року представник позивача просила надати їй час для ознайомлення з відзивом, клопотання було задоволено та оголошено перерву до 21.10.2020 року, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці у період з 14.09.2020 року по 16.10.2020 року.

У судовому засіданні 21.10.2020 року було замінено неналежного відповідача Управління з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради на належного - Департамент транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради, розгляд справи відкладено на 11.11.2020 року.

У судове засідання 11.11.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 15 липня 2020 року інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Печерського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусаровою Оленою Володимирівною складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС №, відповідно до якої ОСОБА_1 15 липня 2020 року о 11 год. 13 хв. на вул. Богдана Хмельницького, 30/10 в м. Києві зупинив транспортний засіб Mercedes-Benz С220, державний номер НОМЕР_1 ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив пункт 15,9 г Правил дорожнього руху.

У постанові вказано фото порушення здійснено технічним засобом Sigma X-treme PQ53, CammPro 1826 (а.с.58).

Позивачу залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.7).

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно підпункту "г" пункту 15.9. Правил дорожнього руху - зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

На фотокартках доданих до відзиву (а.с.54-57) видно припаркований автомобіль позивача та пішохідних перехід.

Відповідно до частини 3 статті 122 КУпАП відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Отже, виходячи із наведеного належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від пішохідного переходу.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 8 лютого 2018 року у справі 760/3696/16-а та від 18 липня 2019 року у справі №216/5226/16-а.

Постанова та фотознімки не містять замірів від припаркового автомобіля позивача до пішохідного переходу.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Факт скоєння адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.

Частиною 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1.ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені, зокрема частинами третьою, четвертою і п`ятою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, порушення правил зупинки чи стоянки на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю), працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною 3 статті 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Частиною 4 статті 265-2 КУпАП передбачено, що транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більше трьох днів з моменту такого затримання.

Частина 5 статті 265-2 КУпАП визначає, що після закінчення триденного строку тимчасового затримання транспортного засобу особа має право звернутися за отриманням тимчасово затриманого транспортного засобу. Таке звернення особи є обов`язковим для його виконання незалежно від стадії вирішення справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 6 статті 265-2 КУпАП за подання такого звернення та повернення особі тимчасово затриманого транспортного засобу не може стягуватися плата.

Тобто, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Системний аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідач вказує на те, що позивачем не спростовано правомірність дій інспектора, втім такі твердження є необґрунтованими, адже доказів вчинення позивачем правопорушення надано не було.

Таким чином, не вбачається порушення транспортним засобом позивача правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вбачає наявність підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі.

У задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідачів у солідарному порядку грошових коштів у розмірі 1835,90 грн., суд відмовляє, виходячи з положень ст. 286 КАС України, якою не передбачено стягнення грошових коштів при оскарженні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. відповідно до квитанції №0.0..1 від 30.07.2020 року.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до головного інспектора з паркування Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Гусарової Олени Володимирівни, Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про визнання дій протиправними та скасування постанови задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АС № від 15 липня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого, ч.3 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (, м. Київ, Шевченківський район, вул. Леонтовича, 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13.11.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар