Справа № 280/4290/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 листопада 2020 р. Справа № 280/4290/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» про закриття провадження у справі №280/4290/20 за позовною заявою Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківськів області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" про стягнення штрафу у сумі 1700,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.07.2020 передано на розгляд за підсудністю матеріали справи за позовною заявою Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківськів області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл", в якій позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 1700, 00 грн до державного бюджету для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" про стягнення штрафу у сумі 1700,00 грн. справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл»13.10.2020 на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження по справі, яке обгрунтовано тим, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020 у справі №904/4387/19 ТОВ "Український рітейл" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 03.06.2021, а отже майнові спори, стороною в яких є боржник, вирішуються господарським судом, що передбачено ст.7 Кодекс України з процедур банкрутства. Таким чином, заявник вважає, що провадження у адміністративній справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки така справа не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши заявлене клопотання, суд доходить висновку про його задоволення з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз зазначеної норми міжнародного права свідчить, що обов`язково суд повинен бути встановлений законом, тобто кожен має право на розгляд справи компетентним судом, компетентність якого встановлюється тільки законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Zand v. Austria" від 12.10.1978 вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.10.2019 у справі №904/4387/19 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Український рітейл".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 003.06.2020 у справі №904/4387/19 ТОВ "Український рітейл" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 03.06.2021.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

З 21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу не залежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства - спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

В силу пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Системний аналіз викладених правових норм дає підстави стверджувати, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс його юридичних правовідносин, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритетне значення у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, розгляд позовних вимог майнового характеру, заявлених Головним управлінням Держпродспоживслужби у Харківській області до юридичної особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, повинен здійснюватися господарським судом, у провадженні якого перебуває відповідна справа про банкрутство.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги підсудні Господарському суду Дніпропетровської області та не підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.19, 238, 239, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Український рітейл» про закриття провадження у справі №280/4290/20 - задовольнити.

Закрити провадження в адміністративній справі №280/4290/20 за позовною заявою Головного Управління Держпродспоживслужби в Харківськів області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український рітейл" про стягнення штрафу у сумі 1700,00 грн.

Роз`яснити позивачу, що вирішення даного спору здійснюється в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст.239 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська