Справа № 462/3905/20
Суддя: Палюх Н. М.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/3905/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2020 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Палюх Н.М.

з участю секретаря Журавльової А.С.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 03.07.2020 звернувся у суд із позовом до Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ДП18 №842394 від 24.06.2020, винесеної інспектором патрульної поліції Чернюхом Р.В., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн за ч.1 ст. 122 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що інспектор патрульної поліції Чернюх Р.В. зупинив його о 14.00 год. 24.06.2020 по вул.Володимира Великого, 58 у м.Львові і звинуватив в тому, шо він нібито не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив поворот ліворуч, після чого пішов до свого службового автомобіля та виніс оскаржувану постанову. Між тим, будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були досліджені докази, а також заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями інспектор позбавив його можливості скористатися у повному обсязі правами, передбаченими ст.268 КУпАП, незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.ст. 278, 279 КУпАП. За наведених обставин, вважає постанову серії ДП18 №842394 від 24.06.2020 незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 27 липня 2020 прийнято до розгляду адмінстративний позов та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві та додатково пояснив, що близько 14.00 год. 24.06.2020 він, керуючи автомобілем по вул.Кульпарківській, 111 у м.Львові, рухаючись в крайній лівій смузі, здійснив поворот ліворуч, що було дозволено дорожньою розміткою. Однак був зупинений інспектором поліції, який звинуватив його у не виконанні вимог дорожнього знаку п.4.1 «Рух прямо». В подальшому з`ясувалося, що в цей день на вказаній ділянці дороги було встановлено на електричній опорі дорожній знак 4.1 «Рух прямо». Оскільки цей знак було встановлено з порушенням Національного стандарту, при відсутності дорожньої розмітки та руху в правій смузі великогабаритних транспортних засобів, він об`єктивно був позбавлений можливості побачити цей дорожній знак. Однак його пояснення щодо обставин здійснення повороту ліворуч інспектор поліції до уваги не взяв, не розглянув його клопотань, не з`ясував всіх обставин по справі. Окрім цього, інспектор поліції не представився йому та роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП, чому він не зміг скористатися правом на правову допомогу. За наведено вважає, що у даному випадку він не порушував правил дорожнього руху. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомив і суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4 "г" ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

Знак 4.1 «Рух прямо» пункту 4 розділу 33 ПДР України дозволяє рух лише прямо. Дія знаку не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаку поширюється на перехрещення проїздних частин, перед яким він встановлений, а також установлений на початку дороги або за перехрестя, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя. Знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Судом встановлено, що 24.06.2020 року поліцейським Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Чернюхом Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №842394, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно з даною постановою, ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 24.06.2020 року о 14.00 год. по вул.Кульпарківській, 111 у м.Львові, керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» та здійснив поворот ліворуч, чим порушив Правила дорожнього руху.

В судовому засіданні позивач зазначив, що близько 14.00 год. 24.06.2020 він, рухаючись автомобілем в крайній лівій смузі по вул.Кульпарківській, 111 у м.Львові, здійснив поворот ліворуч, що було дозволено дорожньою розміткою. Після виконання маневру повороту ліворуч, він був зупинений інспектором поліції, який звинуватив його у не виконанні вимог дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо». Між тим, він об`єктивно був позбавлений можливості побачити вказаний дорожній знак, так як такий був встановлений на електричній опорі з порушенням Національного стандарту, при відсутності дорожньої розмітки та руху поруч в правій смузі великогабаритних транспортних засобів. Однак його пояснення щодо здійснення маневру повороту ліворуч інспектор поліції до уваги не взяв, не розглянув ряду клопотань, не з`ясував всіх обставин по справі. Окрім цього, інспектор поліції не представився йому та роз`яснив права, передбачені ст.268 КУпАП, чому він не зміг скористатися правом на правову допомогу.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно вимог ч.3 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

В свою чергу, ч.2 ст.258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 122 КУпАП , виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

На підставі викладеного, суд не бере до уваги доводи позивача з приводу неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Також, суд вважає за необхідне зауважити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на жоден із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, в тому числі на технічний прилад та технічний засіб, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Як роз`яснено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», з подальшими змінами та доповненнями, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів (абз. 4 п. 24 постанови).

В даному випадку єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, суд зауважує, що постанова про вчинення адміністративного правопорушення не може бути єдиним та достатнім доказом вчинення позивачем вказаного правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем за час розгляду справи не надано будь-яких належних доказів, які б спростували твердження позивача про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, а також порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та не роз`яснення йому прав, передбачених ст.268 КУпАП, що позбавило його можливості скористатися правом на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

В силу приписів статті 139 КАС України,слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача 420,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позову .

Керуючись ст.ст. 122, 245, 251, 252, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 73-77, 90, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд-

ухвалив:

Позов завдовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 842394 від 24 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 420,40 судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, згідно п.15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України - через Залізничний районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження, м.Львів, вул.Перфецького, 19.

Суддя: