Справа № 260/1080/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2020 рокум. Ужгород№ 260/1080/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Скраль Т.В.,

секретар судового засідання Гонтовий Ю.О.,

учасники справи :

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Військова частина НОМЕР_1 представник у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 06 листопада 2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено 16 листопада 2020 року .

29 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , якою просить скасувати та визнати неправомірним наказ т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Підполковника Гончарук О.М. № 778 від 13.05.2019 року.

07 жовтня 2019 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.
10 березня 2020 року ухвалою суду закрито пiдготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Викликано в судове засідання по суті свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

13 січня 2020 року суд витребовував докази від Військової частини НОМЕР_1 оригінал або належним чином засвідчені копії всіх сторінок акту службового розслідування; наказ за яким ОСОБА_1 прикріплено за військовою частиною НОМЕР_1 та на якій посаді; матеріали службової перевірки, якщо така проводилась та наказ про призначення службової перевірки; наказ про призначення службового розслідування; надати відомості (наказ) про особу що виконувала повноваження заступника командира частини з озброєння - начальника технічної частини у період з 01 вересня 2018 року по 25 березня 2019 року.

20 жовтня 2020 року після нарадчої судом поновлено судовий розгляд та витребувано від відповідача додаткові докази наявні у розпорядженні Військової частини НОМЕР_1 про звільнення позивача ОСОБА_1 із займаної посади та утримання на підставі наказу №778 від 13.05.2019 року із ОСОБА_1 - 367 584, 90 грн. заподіяної шкоди державі внаслідок крадіжки військового майна автомобільної та бронетанкової служби.

Судовий розгляд неодноразово відкладався, в тому числі у зв`язку із неявкою в судове засідання свідка ОСОБА_3 у зв`язку із виконанням бойових завдань в зоні Операції об`єднаних сил в Донецькій області.

06 листопада 2020 року за наслідками розгляду даної справи, судом постановлено окрему ухвалу.

1. Позиції сторін.
Позивач свої позовні вимоги аргументував тим, що 13 травня 2019 року, за результатом службового розслідування по факту виявлення нестачі військового майна, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 778, його притягнуто до матеріальної та дисциплінарної відповідальності. Однак, з даним наказом його ніхто не ознайомлював. Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) № 103 від 07.05.2019 року, він вибув із військової частики у відрядження до військової частини НОМЕР_4 м. Ніжин для супроводу ешелону у складі виїзної бригади з 07 травня 2019 року. 17 травня 2019 року, він прибув з відрядження та під час відрядження захворів, і знаходився на лікарняному до 24 червня 2019 року. При детальному вивченні наказу, встановлено, що ніяких конкретних та чітких доказів, щодо його вини не має .

28 жовтня 2019 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, (т.1 а.с. 52-56). В обґрунтування якого вказано, що позивачем замовчується факт наявності пояснень ОСОБА_3 , де зазначено, що на період вибуття особового складу до району проведення операції об`єднаних сил останнім було віддано усний наказ позивачу на несення контролю за станом запечатування воріт сховища №7, де і перебували зниклі акумуляторні батареї. Крім того, як зазначено в наказі, встановлено на підставі зібраних даних, що позивачем особисто було в середині жовтня 2018 передано за паркан 5 акумуляторних батарей (підтверджено свідком ОСОБА_4 ) та 14 листопада 2018 року 2 батареї (підтверджено свідком ОСОБА_5 ). Крім того, в ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач під час служби в добовому наряді черговим дивізіону мав доступ до печатки № 119 та ключів від сховища № 7 (що відображено у оскаржуваному наказі). Службовим розслідуванням, за результатами якого було прийнято оскаржуваний наказ, було встановлено, що вина позивача полягала у злочинних діях щодо викрадення військового майна, а саме: акумуляторних батарей, адже позивач мав таку можливість та показами свідків було підтверджено факт того, що 7 батарей він виніс в невідомому напрямку, і що ним здійснювалася крадіжка військового майна. Вказане зазначено і в оскаржуваному наказі. Крім того, повідомляють, що відкрито кримінальне провадження у справі № 0000035 від 25.03.2019 року за фактом виявлення відсутності акумуляторних батарей у кількості 43 одиниці, процесуальне керівництво яким здійснює Військова прокуратура Ужгородського гарнізону.

09 січня 2020 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не відповідають дійсності, оскільки огорожа військової частини зроблена з суцільного бетону, її висота 2 метри та поверх неї натягнутий колючий дріт висотою 50 см, а одна акумуляторна батарея важить в середньому 80-90 кг, одній людині не під силу на драбині підняти таку вагу на 2,5 м. Разом з тим, факт здачі воріт 10-18 сховища № 7 паркової зони у вересні 2018 року черговому парку під охорону, підтвердити неможливо, в зв`язку з відсутністю книги обліку розпечатування парових приміщень, бойової та іншої техніки, видача ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт, парку військової частини НОМЕР_1 в період з травня 2018 року по 21 листопада 2018 року.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, 06 листопада 2020 року на електронну адресу суду надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з службовим навантаженням та відсутністю представника відповідача в межах Закарпатської області.

Згідно з статтею 205 частини 3 пункту 3 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши клопотання представника відповідача суд вважає, що таке не підлягає до задоволення оскільки штат відповідача - суб`єкта владних повноважень передбачає наявність декількох представників та не обмежується однією особою. Відтак, відповідач мав можливість уповноважити іншого представника для участі у даному засіданні. Окрім цього, у межах розгляду справи відповідачем подано відзив та докази, а відтак, клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання є необґрунтованим та у задоволенні такого слід відмовити.

Разом з тим, відповідачем не було надано суду доказів відсутності представника відповідача в межах Закарпатської області.

За таких обставин, суд вважав за необхідне у задоволенні клопотання представника відповідача відмовити.

Під час розгляду справи по суті позивача позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

2. Обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що 25 березня 2019 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 473 «Про призначення службового розслідування по факту виявлення нестачі військового майна», відповідно до рапорту командира зенітного ракетно-артилерійського дивізіону підполковника ОСОБА_7 , що близько 10:00 год 25 березня 2019 року під час перевірки майна зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , на території паркової зони, сховище № 7, було виявлено відсутність акумуляторних батарей в кількості 32 одиниці, а саме: 12ст80- 16 одиниць, 6ст140 - 8 одиниць, 6 ст90- 8 одиниць, на підставі вищевикладеного, для встановлення причин та умов що сприяли зазначеному порушенню, а також визначення вини посадових осіб, згідно з наказом Міністра Оборони України «Про затвердження Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України» № 608 від 21.11.2017 року, наказано заступнику начальника штабу зенітного ракетного-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_2 провести службове розслідування. Матеріали службового розслідування представити на розгляд до 17.00 год 05 квітня 2019 року, (т.1 а.с. 233).

05 квітня 2019 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 560 Про перепризначення службового розслідування по факту виявлення нестачі військового майна, наказано помічнику начальника відділення протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_1 майору ОСОБА_8 , в термін до 22 квітня 2019 року провести службове розслідування по даному факту, (т.1 а.с. 91).

На підставі даного наказу розпочато службове розслідування та, за наслідками якого, складено акт службового розслідування, (т.1 а.с. 213-232).

Відповідно до акту службового розслідування встановлено, що під час перевірки майна зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , на території паркової зони, сховище № 7, було виявлено нестачу військового майна, а саме акумуляторних батарей в кількості 32 (тридцять дві) одиниці. Провівши більш поглиблену перевірку військового майна та місць їх зберігання, командир зенітної самохідно-артилерійської батареї капітан ОСОБА_3 , уточнив загальну кількість невистачаючого військового майна, яка склала майно автомобільної служби: 1) акумуляторна батарея 6СТ-180-2 одиниці; 2) акумуляторна батарея 6СТ-85-16 одиниць; 3) акумуляторна батарея 6СТ-140-14 одиниць; 4) акумуляторна батарея 6СТ-90-7 одиниць. Майно бронетанкової служби: 1) акумуляторна батарея 6СТ-190-4 одиниць. Загальна кількість виявленої нестачі складає 43 (сорок три) акумуляторні батареї різного номіналу, (а.с.213-234).

У відповідності до висновків в акті службового розслідування, згідно повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 до Єдиного реєстру кримінальних правопорушень внесено кримінальне провадження № 0000035 від 25.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статі 440 КК України, стосовно крадіжки військового майна, а саме акумуляторних батарей. Даним розслідуванням, також достовірно встановлено, що здійснював крадіжку військового майна командир транспортного відділення самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетного-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 молодший сержант ОСОБА_9 , за сприяння, оператора-гранатометника 1 зенітного самохідно-артилерійського взводу самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетного-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_6 , (т.1 а.с. 229).

13 травня 2019 року відповідно до п. 4, 5, 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 778 Про результати службового розслідування по факту виявлення нестачі військового майна, керуючись вимогами пункту 14 Постанови ВРУ № 243/95-ВР від 23.06.1995 року Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 , наказано притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності, за заподіяну шкоду державі внаслідок крадіжки військового майна автомобільної та бронетанкової служби, молодшого сержанта ОСОБА_9 у сумі 122 528, 30 грн., з урахуванням кратності 367 584, 90 грн. Помічнику командира-начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 керуючись вимогами пункту 14 Постанови Верховної Ради України №243/95-ВР від 23.06.1995 року Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 наказано утримати із винних осіб за заподіяну шкоду державі внаслідок крадіжки військового майна автомобільної та бронетанкової служби: з молодшого сержанта ОСОБА_9 - 367 584,90 грн. За порушення вимог статті 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил та вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командира відділення зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану.

10 листопада 2019 року, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 257, молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира транспортного відділення зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно - артилерійського дивізіону, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08 жовтня 2019 року №191-рс на підставі статті 26 частини 1 пункту "а" (у запас), частини 5 пункту 2 підпункту «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232 - XII зі змінами, вважати, що справи та посаду здав 10 листопада 2019 року. З 10 листопада 2019 року виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Мукачівського ОМВК Закарпатської області.

Відповідно до витягу з книги Обліку грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 (по номенклатурі 2020 року № 27), заборгованість у розмірі 351 712,13 грн. із ОСОБА_1 стягнута не була.

Отже, службовим розслідуванням, за результатами якого було прийнято оскаржуваний наказ, було встановлено, що вина Позивача полягала у злочинних діях щодо викрадення військового майна - а саме акумуляторних батарей, адже позивач мав таку можливість та показами свідків було підтверджено факт того, що 7 батарей він виніс у невідомому напрямку і що ним здійснювалася крадіжка військового майна.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Відповідно до статті 122 частини 5 КАС України, звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Разом з тим, із заяви про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав судом встановлено, що позивач про оскаржуваний Наказ Командира військової частини НОМЕР_1 № 778 від 13 травня 2019 року дізнався 20 червня 2019 року. 24 червня 2019 року звернувся до адвоката, де захисником в цей же день направлено адвокатський запит до начальника штабу. З матеріалами провадження ознайомилися 16 липня 2019 року та 29 липня 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Отже, звернення позивача до суду відбулося в строки визначені ст.122 ч.5 КАС України.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивачем оскаржується наказ т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Підполковника Гончарук О.М. № 778 від 13.05.2019 року.

Даний наказ винесений на підставі службового розслідування по факту виявлення нестачі військового майна.

Наказом Міністерства оборони України № 608 від 21.11.2017 року затверджено Порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України, де службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

13 травня 2019 року відповідно до п. 4, 5, 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 778 Про результати службового розслідування по факту виявлення нестачі військового майна, керуючись вимогами пункту 14 Постанови ВРУ № 243/95-ВР від 23.06.1995 року Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 , наказано притягнути до підвищеної матеріальної відповідальності, за заподіяну шкоду державі внаслідок крадіжки військового майна автомобільної та бронетанкової служби молодшого сержанта ОСОБА_9 у сумі 122 528, 30 грн., з урахуванням кратності 367 584, 90 грн.

Оскаржуваний наказ винесено з підстав порушення вимог статей 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил та вимог статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - командиром відділення зенітної самохідно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_1 , якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено сувору догану.

Стаття 45 Закону України " Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" регулює накладення стягнення за порушення військової дисципліни. У разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом, ч.3 ст. 45 Закону.

З аналізу норм, які покладені в основу притягнення позивача до відповідальності, слідує, що стаття 11 Закону України "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" № 548-XIV від 24.03.1999 року (в редакції чинній на момент виникнення спору) визначає необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України з покладенням на військовослужбовців визначених цією нормою обов`язків.

Стаття 16 цього Закону, зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Командир відділення, за ст. 125 Закону № 548-XIV (в редакції чинній на момент виникнення спору) у мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання відділенням бойових завдань, навчання, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, стройову підготовку й фізичну витривалість, охайний вигляд підлеглих, правильну експлуатацію, зберігання озброєння, техніки, спорядження та за утримання їх у належному стані.

Командир відділення підпорядковується командирові взводу та його заступникові і є безпосереднім начальником особового складу відділення, за ч.2 цієї статті.

За приписами статті 126 Закону України "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" командир відділення серед іншого зобов`язаний: підтримувати особовий склад, озброєння, техніку в постійній готовності до бойового застосування; досконало знати й вміло володіти зброєю і технікою відділення, забезпечувати їх правильне зберігання й експлуатацію; перевіряти, щоб після занять, стрільб, навчань у підлеглих не залишалося боєприпасів, гранат, запалів, вибухових речовин; щоденно оглядати та постійно утримувати в порядку та справності озброєння, техніку і майно відділення, стежити за їх наявністю.

Статтею 4 Закону "Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року № 551-XIV (в редакції чинні на момент виникнення спірних правовідносин), військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до пункту 14 Постанови Верховної ради України № 243-95 від 23 червня 1995 року "Про затвердження положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі", втратила чинність 31.10.2019 року (в редакції чинній на момент проведення службового розслідування) військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, недостача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 9.1.8, 9.1.9, 9.1.10 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 300 від 16 липня 1997 року, акт і відомості наявності та якісного стану матеріальних засобів підписуються тим, хто приймає, і тим, хто здає справи та посаду, а також членами комісії, які проводили інвентаризацію матеріальних засобів і перевірку господарської діяльності військової частини (служби). Відомості, крім вказаних осіб, підписуються також особами, які прийняли матеріальні засоби на подальше зберігання.

Акти затверджуються: при прийманні та здаванні справ і посади заступниками командира та начальниками служб з`єднання і їм відповідними особами - командиром з`єднання; при прийманні та здаванні справ і посади заступниками командира та начальниками служб частини і їм відповідними особами - командиром частини; при прийманні та здаванні справ і посади командиром та старшиною підрозділу - вищим командиром (начальником); при прийманні та здаванні справ і посади начальником складу, майстерні, хлібозаводу (хлібопекарні), їдальні і їм відповідними особами - вищим начальником з підпорядкованості.

Про приймання та здавання справ і посади подається звіт безпосередньому начальнику.

Рішення щодо усунення зазначених у акті приймання та здавання справ і посади недоліків повинно бути прийнято вищим начальником не пізніше 10-денного строку. У тому випадку, коли за результатами нестачі проводиться службове розслідування, рішення про притягнення винуватого до відповідальності повинно бути прийнято не пізніше місячного строку з дня закінчення розслідування. Особа, яка здає справи і посаду, відбуває до нового місця служби після затвердження акта про приймання і здавання справ і посади вищим начальником, а в тому випадку, коли виявлена нестача - після прийняття щодо них відповідного рішення.

Безпосередні начальники несуть відповідальність за організацію і якісне проведення приймання та здавання справ і посади підпорядкованими їм посадовими особами.

Зі змісту оскаржуваного Наказу №788 від 13 травня 2019 року та акту службового розслідування слідує, що полковник ОСОБА_7 , отримав 25 березня 2019 року близько 10:00 год доповідь від командира зенітної самохідно-артилерійської батареї капітана ОСОБА_3 , про нестачу військового майна -32 акумуляторні батареї. Про факт нестачі військового майна ОСОБА_7 доповів командиру військової частини НОМЕР_1 . Згодом капітан ОСОБА_3 уточнив кількість відсутнього майна, яка склала 43 акумуляторні батареї. Капітан ОСОБА_3 пояснив, що в травні 2018 році підрозділи дивізіону переміщувалися на 233 полігони, паркові приміщення сховища № 7 (ворота 10-18) були зачинені, запечатані печаткою командира батареї № НОМЕР_5 та печаткою № 101, печаткою чергового парку №130 та передані під охорону черговому парку про що був зроблений відповідний запис у книзі обліку розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт парку військової частини НОМЕР_1 . Про виконані заходи капітан ОСОБА_3 доповів командиру дивізіону підполковнику ОСОБА_10 , що слідує із змісту оскаржуваного наказу, ( а.с.148, т.1).

06 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали суду від 13 січня 2020 року відповідач повідомив суд, що в період з 01 вересня 2018 року по 25 березня 2019 року обов`язки помічника командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння - начальника технічної частини виконував полковник ОСОБА_11 (штатна посада). В зазначені періоди виконання обов`язків заступника командира бригади із озброєння - начальника технічної частини покладалися на майора ОСОБА_12 , начальника бронетанкової служби в період з 06 січня 2019 року по 14 січня 2019 року (Наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині від 08.01.2019 року № 5, від 14.01.2019 року № 10), (а.с.239, 245, 246 т.1).

Згідно Наказу командира військової частини № 179 від 08.08. 2018 року вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання обов`язків - полковник ОСОБА_11 , заступник командира бригади з озброєння - начальник технічної частини, ВОС 4201002, ( а.с.241, т.1)

З матеріалів службового розслідування, встановлено, що заступником начальника штабу зенітного ракетно артилерійського дивізіону капітаном ОСОБА_2 , який залишаючись у пункті постійної дислокації та під час виконання обов`язків командира дивізіону, своїми діями та бездіяльністю не забезпечив збереження військового майна та створив умови для скоєння правопорушення ОСОБА_9 ..

Допитаний в судовому засіданні 16 червня 2020 року свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що з 04 травня 2018 року по 22 травня 2018 року перебував у військовому госпіталі (А1047). 12 травня 2018 року підрозділ із ОСОБА_1 вибули на полігон. Він особисто був звільнений від виконання обов`язків до 07 червня 2018 року по хворобі. З 12 травня 2018 року виконання обов`язків старшого дивізіону було покладено на підполковника ОСОБА_13 . Полковник ОСОБА_11 та командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 були в цей час на полігоні. Коли він особисто приступив до виконання обов`язків, то з`ясував, що виконував обов`язки з 12 травня 2018 року підполковник ОСОБА_13 , а ОСОБА_1 в той час був на лікуванні у військовому госпіталі. Свідок зустрівся із ОСОБА_1 10 червня 2018 року, який з 12.05.2018 року знаходився на полігоні, з полігона потрапив у Рівненський госпіталь, звідки вже реабілітацію проходив у Мукачівському госпіталі. Відмічає, що 08 червня 2018 року особисто у ОСОБА_13 запитував і який йому повідомив, що йому ніхто нічого не передавав. Каіптан ОСОБА_3 повідомив, що старшим буде ОСОБА_1 .. Свідку ОСОБА_1 сказав, що йому ніхто нічого не повідомляв. Жодного відношення він особисто до сховища не має, оскільки не є командиром підрозділу. Хоче сказати, що ОСОБА_1 нічого не приймав, він цей період лікувався, заступив черговим підрозділу дивізіону, за графіком. Є наказ № 5 (допуск до паркових приміщень) сховища № 7 ворота 10-18. Жодного допуску до паркових приміщень він не мав. Згідно цього наказу відповідає начальник АТП та черговий парку. 04 березня 2019 року капітан ОСОБА_3 , ст. сержант ОСОБА_15 розпечатували сховище, брали майно пропажу не виявили. 21 березня 2019 року, також розпечатували сховище, коли бригада прибула із ООС, то все майно поставили на зберігання і здали під охорону. Такі особи (командири підрозділу) мали поставити зброю, перевірити наявність засобів, які знаходяться в сховищі. ОСОБА_3 був командиром підрозділу, це входило в його безпосередні обов`язки. З 21 березня 2019 року по 24 березня 2019 року зауважень щодо нестачі майна не було, а 25 березня 2019 року майно виявилося зниклим. З 17 березня по грудень 2018 року він знаходився в ООС.

Як встановлено судом, командиром військової частини ОСОБА_16 . Наказом № 5 від 01.02.2018 року винесено наказ про допуск особового складу до розкриття (закриття) паркових приміщень та сховищ бойової та іншої техніки парку, ( а.с.114, т.1) Додатком до цього наказу визначено Список особового складу військової частини НОМЕР_1 допущеного до розкриття (закриття) паркових приміщень, сховищ ( а.с.115,т.1). За сховище № 7 ворота 10-18 відповідальними визначено: к-на ОСОБА_3 , л-нта ОСОБА_17 , ст. пр-ка ОСОБА_18 , ст. пр-ка ОСОБА_19 , номер печатки № 119.

Слідуючи змісту Наказу № 778 який є предметом оскарження, факт здачі воріт 10-18 сховища № 7 паркової зони у травні 2018 року черговому парку під охорону підтвердити неможливо, у зв`язку з відсутністю книги обліку розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт парку військової частини НОМЕР_1 в період з травня 2018 року по 21 листопада 2018 року, ( абз. 4 наказу, ст. 148, т.1).

Матеріалами справи підтверджується неодноразове розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт парку військової частини НОМЕР_1 у період з 01 вересня 2018 року по 25 березня 2019 року.

Згідно акту службового розслідування, записів книги обліку розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт парку військової частини НОМЕР_1 в період з 21 листопада 2018 року по березень 2019 року інвентарний номер № 49/1 встановлено, що ворота 10-18 сховища № 7 в період з 21 листопада 2018 року по кінець березня 2019 року розпечатувались різними військовослужбовцями ( а.с.217, т.1 ) та (а.с.149, т.1) .

Встановленими судом обставинами справи та дослідженими письмовими доказами не підтверджується будь-яка можливість доступу молодшого сержанта ОСОБА_1 до воріт 10-18 сховища 7 паркової зони.

Пояснення ОСОБА_3 , що контроль за станом запечатування воріт 10-18 сховища № 7 на час його відсутності доручив, під час особистого спілкування командиру транспортного відділення молодшому сержанту ОСОБА_1 , судом оцінюються критично, оскільки такі не підтверджені жодним розпорядчим документом та судом не встановлено, що ОСОБА_1 приймалося майно батареї на відповідальне зберігання. Щодо показань солдатів ОСОБА_4 та солдата ОСОБА_20 про передачу через паркан солдатом ОСОБА_21 .В акумуляторних батарей ОСОБА_1 в жовтні 2018 року та 14 листопада 2018 року також не можуть прийнятися судом, оскільки довести факт розпечатування (запечатування) воріт 10-18 сховища 7 паркової зони 14 листопада 2018 року молодшим сержантом ОСОБА_1 , неможливо, про що зазначено у змісті спірного наказу № 778, у зв`язку з відсутністю книги обліку розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт парку військової частини НОМЕР_1 у період з травня 2018 року по 21 листопада 2018 року, ( а.с. 149 абз.7, т.1).

Крім того, будь-яких доказів того, що по даному факту керівництвом військового частини було повідомлено органи досудового розслідування в порядку статті 45 Закону України ""Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" суду не надано.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 21 листопада 2018 року по кінець березня 2019 року сховище № 7 ворота 8-10 розпечатувалось: 30.11.2018 року - ОСОБА_22 , 04.12.2018 року - ОСОБА_19 , 02.01.2019 ОСОБА_23 , 27.02.2019 року, 28.02.2019 року, 04.03.2019 року - ОСОБА_15 , ( а.с.149. т.1).

Згідно ст. 342 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" парком називається територія, обладнана для зберігання, обслуговування, ремонту і підготовки до бойового застосування озброєння, бойової та іншої техніки.

За додержання внутрішнього порядку в парку, правильне утримання та зберігання озброєння, бойової та іншої техніки, спеціальних споруд, складів, за підтримання чистоти й виконання протипожежних і природоохоронних заходів відповідає заступник командира частини з озброєння, а там, де його за штатом не передбачено, - особа, призначена наказом командира військової частини, стаття 343 цього Закону, в даному випадку за штатом визначено ОСОБА_11 .

Згідно цієї ж норми, за утримання техніки, приміщень і ділянок території парку, закріплених за підрозділами, відповідають командири підрозділів, в даному випадку капітан ОСОБА_3 , як командир батареї.

Слід сказати , що статтею 111 Закону України " Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" визначено, що командир роти (корабля 4 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти (корабля), за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку і додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства та за вимогами статті 112 командир роти зобов`язаний перевіряти підготовку та стан озброєння і техніки роти (корабля) перед кожним виходом на навчання чи заняття, а також їх наявність після повернення із занять та навчань, вживати заходів до запобігання катастрофам, аваріям і поломкам, втратам зброї та боєприпасів (командирові корабля, крім того, забезпечувати живучість корабля та безпеку його плавання); один раз на місяць звіряти дані ротного (корабельного) обліку особового складу, а також матеріальних засобів з обліковими даними військової частини; керувати господарством роти.

Командири, які у разі виявлення ознак кримінального правопорушення не повідомили про це орган досудового розслідування, несуть відповідальність згідно із законом, ч.3 ст. 45 Закону України " Про дисциплінарний статут Збройних Сил України" .

Крім того, матеріалами справи підтверджується неодноразове розпечатування паркових приміщень, бойової та іншої техніки, видачі ключів від замків запалювання та люків бойових машин, приміщень та воріт парку військової частини НОМЕР_1 у період з 01 вересня 2018 року по 25 березня 2019 року та як слідує із свідчень свідка ОСОБА_2 , що 04 березня 2019 року капітан ОСОБА_3 , ст. сержант ОСОБА_15 розпечатували сховище, брали майно пропажу не виявили. 21 березня 2019 року також розпечатували сховище, коли бригада прибула із ООС, майно було поставлено на зберігання і здано під охорону. З 21 березня 2019 року по 24 березня 2019 року зауважень щодо нестачі майна не було.

З аналізу норм та безпосередніх обов`язків командира підрозділу як відповідальної особи при кожному розкритті сховища мала перевірятися наявність засобів, які знаходяться в сховищі.

Отже, на переконання суду виявлення посадовими особами зниклого майна саме 25 березня 2019 року із встановлених судом обставин не може свідчити про правомірність винесеного Наказу № 778 від 13 травня 2019 року в частині, що стосується позивача ОСОБА_1 ..

Судом не встановлено, а відповідачем зворотного не доведено, що командиром військової частини та заступником командира військової частини НОМЕР_1 з озброєння - начальником технічної частини, командиром підрозділу під час вибуття підрозділів для виконання завдань за призначенням вживалися заходи щодо належної організації збереження те передачі військового майна, озброєння та військової техніки та інших матеріальних засобів, як і не доведена перед судом належна організація допуску посадових осіб до розпечатування (запечатування) паркових приміщень та здачу їх під охорону, в тому числі за будь-якої участі позивача ОСОБА_1 ..

Дії відповідача оцінються судом через призму статті 2 КАС України. Цей обов`язок випливає із завдань адміністративного судочинства, змістом яких є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ в частині, що стосується позивача ОСОБА_1 не відповідають критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, зокрема, такий винесений нерозсудливо, без врахування всіх обставин справи, непропорційно, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. Крім того, відповідач встановлюючи наявність вини позивача керувався тільки показами двох свідків, без врахування інших обставин, а саме без оцінки будь-яких реальних можливостей ОСОБА_1 вчинити дане правопорушення та без дослідження інших доказів, які спростовують та вказують на відсутність фактів, які ставляться у провину позивачеві.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, на думку суду, позивачем частково доведено правомірність заявлених вимог, що є підставами для часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними та скасувати пункти 4, 5, 6 наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Підполковника Гончарук О.М. № 778 від 13.05.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяТ.В.Скраль