Справа № 199/3846/20
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

26 жовтня 2020 р. Справа № 199/3846/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши у м.Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2020 р. на виконання ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 18.06.2020 р. у справі №199/3846/20 (2-а/199/101/20) на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду в порядку, визначеному ст. 29 Кодексу адміністративного судочинства України надійшла адміністративна справа №199/3846/20 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради із позовними вимогами щодо зобов`язання Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо передачі у власність земельної ділянки АДРЕСА_1 з урахуванням того, що земельна ділянка має адресу будинок АДРЕСА_1 , та заяву про присвоєння адреси.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 серпня 2020 р. дана адміністративна справа розподілена судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Боженко Н.В.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 р. суд прийняв до провадження справу №199/3846/20 та ухвалив залишити вищезазначену позовну заяву без руху.

У даній ухвалі суд запропонував позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали виконати вимоги, що в ній викладені та усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:

1) позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог, передбачених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням у новій редакції позовної заяви з уточненням змісту позовних вимог та приведення їх у відповідність до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

2) примірників позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості учасників справи;

3) усіх належним чином завірених доказів на підтвердження фактичних обставин справи;

4) заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску (у разі підтвердження факту пропуску позивачем відповідного строку звернення);

5) документу про сплату позивачем судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру у відповідності до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 840, 80 грн. або в іншому розмірі у випадку зміни розміру позовних вимог у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір" за належними розрахунковими реквізитами для перерахування судового збору.

21 вересня 2020 р. до суду надійшли направлені позивачем засобами поштового зв`язку матеріали на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду, а саме:

- заява позивача про поновлення строку на звернення до суду;

- докази на підтвердження сплати позивачем судового збору за звернення до адміністративного суду із позовною заявою (квитанція №108 від 18.09.2020 р. на суму 840,80 грн. та квитанція №106 від 18.09.2020 р. на суму 840, 80 грн.);

- уточнений адміністративний позов із його примірником для направлення (вручення) відповідачу;

- завірені докази на підтвердження фактичних обставин справи згідно переліку доданих до позовної заяви додатків та у відповідності до кількості учасників справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2020 року продовжено ОСОБА_1 строк виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 р. по справі №199/3846/20 на 10 (десять) днів з дня отримання даної ухвали суду шляхом надання до суду:

- позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог, передбачених статтею 160 Кодексу адміністративного судочинства України із зазначенням у новій редакції позовної заяви з уточненням змісту позовних вимог та приведення їх у відповідність до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

- примірників позовної заяви у новій редакції у відповідності до кількості учасників справи;

- доказів поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду із даним позовом.

21 жовтня 2020 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, в якому він просить суд:

- визнати протиправними дії Дніпровської міської ради, які містяться у відповідях: від 05.08.2018р. №18/1708/03-09, від 09.04.2019р. №7/21-1256, від 13.05.2019 №8/21-383 від 04.03.2020р. №8/21-112 щодо неприйняття рішення щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 та присвоєння домоволодінню АДРЕСА_1 адреси;

- зобов`язати Дніпровську міську раду присвоїти домоволодінню АДРЕСА_1 адресу та винести рішення щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до договорів купівлі-продажу від 25.04.2018 року позивач придбав у ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_1 . У договорах від 25.04.2018 року було зазначено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належало продавцю на підставі розпорядження Дніпропетровського міського голови «Про присвоєння адреси житловому будинку» № 399-р від 07.06.2010 року. В серпні 2018 року позивач звернувся з клопотанням до Дніпровської міської ради з проханням передати у власність земельну ділянку АДРЕСА_1 , однак 05.08.2018р. позивач отримав від Дніпровської міської ради довідку №18/1708/03-09, згідно з якою за даними, що знаходяться у Відділі у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, інформація щодо наявності правовстановлюючих документів на земельні ділянки надані гр. ОСОБА_1 , згідно порядку, встановленому ст. 118 Земельного кодексу України та реєстрації їх в Державному реєстрі земель м.Дніпропетровська станом на 01.01.2013 відсутня. Листом Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради від 16.08.2018 року №36/4906 було відмовлено в погодженні проекту рішення щодо передачі у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, оскільки відсутній документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, відповідно до бази „Розпорядча діяльність " у 2010 році за № 399-р зареєстроване інше розпорядження міського голови, яке не має жодного відношення до присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_1 . 22.03.2019 року позивач звернувся до голови Дніпровської міської ради з проханням присвоєння поштової адреси придбаному будинку, оскільки згідно з договором купівлі - продажу позивач є власником будинку АДРЕСА_1 . Листом від 09.04.2019 року № 7/21-1256 було повідомлено, що відповідно до Положення про головне архітектурно-планувальне управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням міської ради від 24.10.2018 року № 51/36, упорядкування адресації об`єктів містобудування, у тому числі підготовка проектів розпоряджень міського голови про присвоєння адрес будівлям і спорудам на території міста належить до повноважень Управління. В останній раз позивач звернувся до відповідача 24.02.2020 р. листом №13/53. Листом від 04.03.2020р. №8/21-112 позивача було повідомлено про відмову у присвоєнні адреси домоволодінню останнього.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, проаналізувавши зміст норм процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд доходить висновку про необхідність відмовити позивачу у відкритті провадження за позовними вимогами про визнання протиправними дій Дніпровської міської ради, які містяться у відповідях: від 05.08.2018р. №18/1708/03-09, від 09.04.2019р. №7/21-1256, від 31.05.2019 №8/21-383 та від 04.03.2020р. №8/21-112 щодо неприйняття рішення про передачу у власність ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 та присвоєння домоволодінню АДРЕСА_1 адреси у зв`язку з тим, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства та у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договорів купівлі-продажу 1/2 частини домоволодіння від 25.04.2018 року № 147 та № 150, посвідчених приватним нотаріусом Павловською Г.О., ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 2 зазначених договорів домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі розпорядження Дніпропетровського міського голови «Про присвоєння адреси житловому будинку по АДРЕСА_2 » № 399-р від 07.06.2010 року.

Державна реєстрація права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 була проведена 25.04.2018 року приватним нотаріусом Павловською Г.О.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру земельній ділянці, розташованій за адресою АДРЕСА_1 присвоєно кадастровий номер - :01:204:0080.

05.08.2018 р. позивач отримав від Дніпровської міської ради довідку №18/1708/03-09, згідно з якою за даними, що знаходяться у Відділі у м.Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, інформація щодо наявності правовстановлюючих документів на земельні ділянки, надані гр. ОСОБА_1 , згідно порядку, встановленому ст. 118 Земельного кодексу України та реєстрації їх в Державному реєстрі земель м. Дніпропетровська станом на 01.01.2013 відсутня.

На звернення позивача до Дніпровської міської ради вх.№36/4906 від 16.08.2018 із заявою про передачу у власність земельної ділянки АДРЕСА_1 листом Департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради від 06.11.2018 року б/7-3354 було відмовлено в погодженні проекту рішення щодо передачі у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки. Підставою для відмови став висновок департаменту правового забезпечення Дніпровської міської ради, у якому зазначено, що відповідно до договорів купівлі-продажу право власності ОСОБА_2 виникло на підставі розпорядження «Про присвоєння адреси житловому будинку по АДРЕСА_2 » № 399-р від 07.06.2010 року, однак відповідно до бази „Розпорядча діяльність " у 2010 році за № 399-р зареєстроване інше розпорядження міського голови, яке не має жодного відношення до присвоєння адреси житловому будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до адресного плану міста, така адреса об`єктам нерухомого майна не присвоювалася.

Листом міського голови від 09.04.2019 року № 7/21-1256, за результатами розгляду заяви позивача від 22.03.2019 року, останнього було повідомлено про відсутність підстав для погодження його заяви про надання у власність земельної ділянки АДРЕСА_1 . Запропоновано надати документи для розгляду питання про можливість присвоєння адреси об`єкту нерухомості.

31.05.2019 року Департаментом по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління було надано відповідь № 8/21-383 «Про розгляд питання щодо присвоєння адреси» відмовлено в підготовці проекту розпорядження про присвоєння адреси, оскільки в поданих документах міститься недостовірна інформація щодо виникнення підстав права власності, а саме, посилання на розпорядження № 399-р від 07.06.2010 року, яке не має жодного відношення до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

За даними автоматизованої системи документообігу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, ухвалою від 30 вересня 2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було закрито провадження у справі №160/5578/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з тим, що справа не належить до розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Вказане судове рішення не оскаржено та набрало законної сили 30 вересня 2019 року.

Як вбачається зі змісту вказаної ухвали, предметом спору у справі №160/5578/19 є визнання протиправними дій Дніпровської міської ради щодо неприйняття рішення щодо передачі у власність земельної ділянки АДРЕСА_1 та присвоєння домоволодінню по АДРЕСА_1 адреси, які викладені в листах №7/21-1256 від 09.04.2019 року та №8/21/383 від 31.05.2019 року.

Водночас, як вбачається з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 у даній справі, він просить визнати протиправними аналогічні дії Дніпровської міської ради, які містяться, зокрема, у відповідях №7/21-1256 від 09.04.2019 року та №8/21/383 від 31.05.2019 року.

Тобто, судом встановлено, що є така, що набрала законної сили ухвала суду про закриття провадження в адміністративній справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з п.2 ч.1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є така, що набрала законної сили, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі, у відкритті провадження позивачу за вказаними позовними вимогами слід відмовити.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій Дніпровської міської ради, які містяться у відповідях від 05.08.2018 р. №18/1708/03-09 та від 04.03.2020 р. № 8/21-112 щодо неприйняття рішення щодо передачі у власність земельної ділянки АДРЕСА_1 та присвоєння домоволодінню по АДРЕСА_1 адреси та позовних вимог, які є похідним від основних позовних вимог, про зобов`язання Дніпровську міську раду присвоїти домоволодінню АДРЕСА_1 адресу та винести рішення щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 , суд вважає, що вони не належать розгляду в порядку адміністративного судочинства з наступних підстав.

Надалі, 24.02.2020 року листом вх. № 13/53 позивач звернувся до Начальника Головного архітектурно-планувального Управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, в якому просив винести на розгляд чергової сесії міської ради питання про присвоєння адреси розміщення земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 для можливості її приватизувати.

Листом від 04.03.2020 року №8/21-112 Департаментом по роботі з активами Головного архітектурно-планувального управління надано відповідь «Про розгляд питання щодо присвоєння адреси», в якому вказано, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.06.2019 №137 «Про затвердження Переліку об`єктів будівництва та об`єктів нерухомого майна, яким не присвоюється адреса об`єкта будівництва, об`єкта нерухомого майна» земельним ділянкам адреса не присвоюється. Крім того, зазначено, що за попередніми зверненням від 13.05.2019 вх.№ 13/137 щодо адресації житлового будинку по АДРЕСА_1 головним архітектурно-планувальним управлінням була надана вичерпна інформація.

Згідно частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить присвоїти домоволодінню АДРЕСА_1 адресу та винести рішення щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником домоволодіння, а відповідач протиправно не передає у власність ОСОБА_1 земельну ділянку АДРЕСА_1 та не присвоює адреси домоволодінню АДРЕСА_1 .

Таким чином, оскаржувані позивачем дії відповідача фактично обґрунтовуються запереченням законності підстав набуття позивачем права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

Отже, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем у справі існує спір про право стосовно земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності на яке позивач набув на підставі договорів купівлі-продажу від 25.04.2018 року, укладених з ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом 10 частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що спосіб захисту цивільних прав та інтересів можуть, шляхом визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, суд доходить висновку, що вимоги, заявлені позивачем, спрямовані на захист порушеного права власності, тому цей спір стосується приватноправових відносин.

Таким чином, справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного вище, слід відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та про зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даного спору віднесений до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду із позовною заявою з тих самих предмета і підстав, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко