Справа № 280/3715/20
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/3715/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 р. в адміністративній справі № 280/3715/20 (суддя Батрак І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу вихідної допомоги у зв`язку із звільненням за наказом прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити вихідну допомогу позивачу в розмірі 145 329,42 грн. при звільненні за наказом прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020.

30 червня 2020 р. на адресу суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання від 25.06.2020 №05/2-1952-20 про зупинення провадження у справі, в якому зазначено, що у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа №280/3609/20 за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Запорізької області про визнання протиправним і скасування наказу прокурора Запорізької області від 29.04.2020 №736к про звільнення з посади та з органів прокуратури на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України Про прокуратуру, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, у разі скасування судом за результатами розгляду справи №280/3609/20 наказу про звільнення позивача та поновлення його на посаді, відпаде правова підстава для виплати вихідної допомоги позивачу.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 р. зупинено провадження у справі №280/3715/20 до вирішення і набранням рішенням законної сили в адміністративній справі №280/3609/20. Зобов`язано учасників справи негайно повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку ОСОБА_1 .

Посилаючись на порушення норм процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржник вказує, що клопотання про зупинення провадження у справі від 25.06.2020 №05/2-1952-20 надано на розгляд суду за підписом заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_2 , статус якого судом не перевірявся, а долучені до клопотання документи не підтверджують наявність у даної особи повноважень представляти Прокуратуру Запорізької області в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень. Посилається на висновки Верховного Суду у справі №819/478/17 та зазначає, що делегування власних функцій підлеглим відповідно до пункту 31.14 Регламенту прокуратури Запорізької області, затвердженого наказом від 22.02.2019 №21, не узгоджується як із повноваженнями прокурора області та нормами Закону України «Про прокуратуру», а тому не може прийматися судом за належне обґрунтування повноважень заступника прокурора області ОСОБА_2 . Також скаржник посилається на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції та відсутність передбачених пунктом 3 частини 1 статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для зупинення провадження в адміністративній справі № 280/3715/20. Зазначає, що спірні правовідносини у справах №280/3609/20 та №280/3715/20 різні по своїй суті та правовому регулюванню, а надані позивачем в адміністративній справі № 280/3715/20 докази і документи є достатніми для прийняття судового рішення.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Зазначає, що наказом прокурора Запорізької області від 29.04.2020 № 736к ОСОБА_1 звільнено з посади прокурора відділу прокуратури області та з органів прокуратури. Позивач вважає, що відповідно до положень статті 44 Кодексу законів про працю України відповідач зобов`язаний виплатити працівнику вихідну допомогу при звільненні. Водночас, ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.06.2020 відкрито провадження у справі № 280/3609/20 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області про визнання протиправним і скасування наказу прокурора Запорізької області від 29.04.2020 № 736к про звільнення з посади та з органів прокуратури, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позивач вважає, що має право на отримання вихідної допомоги на підставі оскаржуваного наказу. Отже, у разі скасування судом за результатом розгляду справи №280/3609/20 наказу про звільнення позивача та поновлення його на посаді, відпаде правова підстава для виплати вихідної допомоги позивачу. Неможливість одночасного розгляду вказаних справ узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у справі №753/15556/15-п (провадження № 14-445цс18), згідно якого після поновлення особи на роботі підстава для виплати вихідної допомоги відпадає (скасування наказу про звільнення), однак в силу вимог статті 1215 Цивільного кодексу України ці кошти поверненню не підлягають.

Щодо повноважень заступника прокурора Даниляка О.С. відповідач зазначив, що ОСОБА_2 зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як особа, яка уповноважена представляти Прокуратуру Запорізької області у правовідносинах з третіми особами, а також вчиняти дії від її імені без довіреності та підписувати документи. Відповідно Вказівки Генерального прокурора України від 12.05.2014 № 165 організація роботи з представництва органів прокуратури у прокуратурах обласного рівня покладено на підрозділи представництва інтересів громадян та держави в судах. Наказом прокурора Запорізької області від 14.01.2020 №10 на ОСОБА_3 покладено обов`язки щодо організації роботи, зокрема, управління представництва інтересів держави в суді. Вказане узгоджується з наведеними скаржником положеннями підпунктів 1.14, 1.15 Регламенту Прокуратури Запорізької області, затвердженого наказом прокурора Запорізької області від 22.02.2019 № 21.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до наказу Генерального прокурора від 03.09.2020 № 410 «Про окремі питання забезпечення початку роботи обласних прокуратур» відбулось перейменування Прокуратури Запорізької області на Запорізьку обласну прокуратуру без зміни ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Задовольняючи клопотання про зупинення провадження в адміністративній справі №280/3715/20 суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність у позивача права на отримання вихідної допомоги, у зв`язку із звільненням за наказом прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020, не може досліджуватись судом до встановлення правомірності самого наказу про звільнення позивача, тому вирішення спору у справі № 280/3715/20 є об`єктивно неможливим до вирішення справи № 280/3609/20.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

На думку скаржника ухвала суду 22 липня 2020 р. прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки клопотання про зупинення провадження було подано особою, не уповноваженою на здійснення представництва Прокуратури Запорізької області в прядку самопредставництва, та у зв`язку з відсутністю передбачених пунктом 3 частини 1 статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для зупинення провадження в адміністративній справі № 280/3715/20.

Відповідно до матеріалів справи, клопотання про зупинення провадження у справі від 25.06.2020 №05/2-1952-20 підписано заступником прокурора Запорізької області Даниляком О.С.

При перевірці повноважень особи, яка клопотання про зупинення провадження у справі від 25.06.2020 №05/2-1952-20, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 25 травня 2020 р. у справі № 320/3933/19.

Частиною 1 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною 3 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Відповідно до частини 4 статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Отже, Кодекс адміністративного судочинства України розмежовує такі поняття як "представництво" та "самопредставництво".

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів") положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

02 червня 2016 р. Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", яким внесено зміни до Конституції України, відповідно до яких розділ XV "Перехідні положення" Основного Закону України доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 р.; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 р.

30 вересня 2016 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 2 червня 2016 року №1401-VIII.

Таким чином, з 1 січня 2020 р. представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Суд звертає увагу на те, що підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України врегульовані лише питання представництва.

Водночас, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Враховуючи наведене, допуск особи до участі у справі та визнання належно вчиненими будь-яких інших з переліку, передбачених статтею 44 Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальних прав, можливий за умови сукупної наявності зазначених умов.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Статтею 82 Цивільного кодексу України визначено, що на юридичних осіб публічного права у цивільних відносинах поширюються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно з частиною четвертою статті 87 Цивільного кодексу України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації, регулюються, окрім Цивільного кодексу України, і спеціальним законом, а саме Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Загальні засади державної реєстрації, а також її основні принципи визначені в статті 4 вказаного Закону. До них, зокрема, належать обов`язковість та публічність державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі.

Частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр).

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання від 25.06.2020 №05/2-1952-20 про зупинення провадження у справі в інтересах відповідача було підписано заступником прокурора Даниляком О.С.

Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, на час подання клопотання про зупинення провадження від 25.06.2020 №05/2-1952-20 Даниляк Олексій Степанович був представником Прокуратури Запорізької області (нова назва - Запорізька обласна Прокуратура).

Отже, на час подання вказаного клопотання ОСОБА_2 мав повноваження діяти від імені Прокуратури Запорізької області в порядку самопредставництва.

Посилання скаржника на висновки Верховного Суду у справі №819/478/17 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони стосуються застосування норм матеріального та процесуального права, що діяли в іншій редакції.

Щодо наявності передбачених пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для зупинення провадження у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом розгляду за даним адміністративним позовом є визнання протиправними дій прокуратури Запорізької області щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу вихідної допомоги у зв`язку із звільненням позивача за наказом прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020 та зобов`язання прокуратури Запорізької області нарахувати та виплатити вихідну допомогу позивачу у розмірі 145329,42 грн. при звільненні за наказом прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020. Водночас у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 280/3609/20 за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Запорізької області, про визнання протиправним і скасування наказу прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що наявність у позивача права на отримання вихідної допомоги, у зв`язку із звільненням за наказом прокурора Запорізької області №736к від 29.04.2020, не може досліджуватись судом до встановлення правомірності самого наказу №736к від 29.04.2020, що є предметом розгляду у іншій справі, та вказані обставини свідчать про наявність передбачених пунктом 3 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для зупинення провадження в адміністративній справі № 280/3715/20 до вирішення справи № 280/3609/20.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженої ухвали суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 р. в адміністративній справі № 280/3715/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 листопада 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук