Справа № 607/13765/16-а
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 607/13765/16-а пров. № 857/Н-60/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізка І.М.,

суддів Кухтея Р.В., Затолочного В.С.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі за апеляційною скаргою Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року у справі № 607/13765/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання витини певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про зобов`язання здійснити йому перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку із підвищенням зарплати працівникам прокуратури.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року позов задоволено: визнано протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Тернопільської області №156 від 16.11.2016 року; зобов`язано Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області здійснити з 16.05.2016 року перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Тернопільської області №156 від 16.11.2016 року в розмірі 90 % від суми заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року апеляційну скаргу Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області задоволено. Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року у справі № 607/13765/16-а скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

13 січня 2020 року (згідно поштового відбитку на конверті) ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі №607/13765/16-а, позаяк така ухвалена всупереч висновкам рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р (ІІ) 2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19), оскільки єдиною підставою для відмови у позові зазначено врегулювання правових відносин нормою права, відповідно до якої порядок перерахунку пенсій визначає Кабінет Міністрів України та яка визнана неконституційною згаданим вище рішенням Конституційного Суду України.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява задоволенню не підлягає, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року слід залишити без змін, з наступних міркувань.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 16 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку збільшення заробітної плати надавши довідку за №156 від 16.11.2016 року.

Листом №571/В-11 від 24.11.2016 року Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відмовило позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, посилаючись на те, що відповідно до п.5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213-УІІІ від 02.03.2015 року, у разі неприйняття до 1 червня 2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України. У зв`язку з цим, з 01 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених вищезазначеними законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перерахунок пенсії позивачу повинен здійснюватись на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на час призначення пенсії та у визначеному на той час розмірі.

Суд задовольнив вимогу щодо перерахунку пенсії, а саме з 16.05.2016 року здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років з місячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Тернопільської області №156 від 16.11.2016 року в розмірі 90 % від суми заробітної плати, без обмеження граничного розміру пенсії.

Львівський апеляційний адміністративний суд постановою від 09 серпня 2017 року скасував постанову суду та відмовив у задоволенні позову, оскільки визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури було віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України, який відповідний нормативно-правовий акт не прийняв і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначив.

Апеляційний суд, при цьому, звернув увагу на те, що відмова відповідача у перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 , яку він отримував до цього, а тому така відмова не є звуженням обсягу вже набутих ним прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Відповідно до частин 1 та 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за виключними обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Наведена стаття Кодексу адміністративного судочинства України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року по справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Згідно із статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Установлено такий порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: « 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Отже, з огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, втратило чинність з 13 грудня 2019 року, тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 7-р(ІІ)/2019, що прямо встановлено самим рішенням, а отже, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Львівським апеляційним адміністративним судом постанови від 09 серпня 2017 року положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню відповідачем.

Відтак, згадане вище рішення Конституційного Суду України на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого.

Колегія суддів зазначає, що встановлення Конституційним Судом України неконституційності окремого положення закону, застосованого судом при вирішенні справи, надає особі лише право на перегляд такого судового рішення за виключними обставинами, а не є беззаперечною обставиною за наявності якої суд зобов`язаний ухвалити судове рішення на користь особи, яка звертається із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених частиною п`ятою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, для перегляду постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у зв`язку із виключними обставинами.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі № 333/5015/15-а та від 15 травня 2019 року у справі №640/20317/16-а.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що заявник вправі подати новий позов про здійснення перерахунку пенсії, однак, після 13.12.2019 року, тобто з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення, відповідно до якого визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини 20 статті 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначення пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а також вправі заявляти вимоги про відшкодування шкоди, спричиненої актом, який визнаний неконституційним.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 365, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2017 року у справі за апеляційною скаргою Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 січня 2017 року у справі № 607/13765/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання витини певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Р. В. Кухтей
В. С. Затолочний

Повний текст ухвали складено 13.11.2020