Справа № 1.380.2019.006812
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Москаль Р.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуЛьвівсправа № 1.380.2019.006812 пров. № А/857/9267/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Шавеля Р.М.

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.006812 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення,

ВСТАНОВИВ :

17.12.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій, стягнення індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015р. - 03.06.2019р. у сумі 146 011,58 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2020р. позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року -березень 2018 року.

Крім того, суд зобов`язав Національну академію сухопутних військ імені Петра Сагайдачного нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з січня 2016 року - березень 2018 року. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянти ОСОБА_1 та Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного подали апеляційні скарги, в яких зазначають, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт ОСОБА_1 просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт Національна академія Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного просить суд, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.07.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив військову службу в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Згідно карток особового рахунку військовослужбовця за 2015-2019 роки, позивачу: - з січня по грудень 2015 року нараховувалась та виплачувалась індексація грошового забезпечення; а починаючи з січня 2016 року - лютого 2018 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась та не виплачувалася з причини відсутності фінансових ресурсів; - нарахування індексації грошового забезпечення поновлено у грудні 2018 року та здійснювалося до звільнення з військової служби. (а.с. 115-119)

Із змісту наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25.03.2019р. № 92 видно, що ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас за пп.«б» п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я);

Наказом начальника Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 03.06.2019р. №138 позивач виключений із списків особового складу Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. (а.с. 14)

29.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного із заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015р. - 03.06.2019р.

Листом від 01.11.2019 № 6578, відповідач повідомив позивача що за вказаний період індексація грошового забезпечення не проводилась. Зокрема, виплата індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016 року - лютому 2018 року не проводилась у зв`язку з відсутністю фінансового ресурсу. Починаючи із 01.03.2018р. підвищено розміри посадових окладів усіх категорій військовослужбовців, а тому підстав для виплати індексації грошового забезпечення немає. (а.с. 15-16).

Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до ст. 10 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 3, 10 Закону України «Про Збройні Сили України» є центральним органом виконавчої влади і військового управління, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері оборони та військового будівництва, керівництва Збройними Силами України, їх мобілізаційну і бойову готовність та підготовку до виконання покладених завдань.

З огляду на вказане, Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а Національна академія являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Національна академія у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міноборони, наказами і директивами Міністра оборони України та наказами і директивами начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил, іншими правовими актами.

ч.1 ст. 2 закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.2, ч.3 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення. ( далі Порядок № 1078 )

В п.1-1 Порядку № 1078 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. ( застосовується з 01.01.2016р. у зв`язку із внесеними змінами Постановою Кабінету Міністрів № 77 від 11.02.2016р.; до 01.01.2016р. поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

В п.2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

п.4 Порядку № 1078 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.

Із змісту п.5 вказаного Порядку № 1078 видно, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що місяць в якому відбулось підвищення оплати праці (суми її постійних складових) є базовим при проведенні індексації.

Із змісту п.6 Порядку №1078 видно, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (вказана норма застосовується із 01 грудня 2015 року).

Отже, наведеною нормою безпосередньо не скасовано виплату індексації заробітної плати (грошового забезпечення) та не пов`язано індексацію з надходженням коштів до власника підприємства, установи, організації, мова йде про фінансові ресурси бюджетів усіх рівнів.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими доводи апелянта Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного щодо відсутності механізму нарахування індексації грошового забезпечення за попередні періоди у зв`язку з не закладенням до державного бюджету коштів для її виплати.

Крім того, суб`єкт владних повноважень не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що у бюджеті відповідного рівня, з якого фінансується академія

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці та її проведення, у зв`язку із зростанням споживчих цін, є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форм власності та виду юридичної особи.

Колегія суддів не бере до уваги також доводи апелянта, що проведення індексації грошових доходів здійснюється виключно у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, оскільки ч.6 ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р., не обмежує проведення, передбачених чинним законодавством України, виплат, а вказує на джерела походження цих коштів.

Крім того Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Кечко проти України» зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.

Так, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт відсутності в бюджеті відповідного рівня, з якого він фінансується коштів на індексацію грошового забезпечення, і як наслідок не надходження відповідних фінансових асигнувань на його рахунки для виплати індексації військовослужбовцям у вказаний період.

ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян, законами України встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Тобто, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18 (№К/9901/12055/19), а відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому, доводи апелянта про відсутність механізму виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовців за минулі періоди, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказане не може бути підставою для позбавлення позивача права на оплату праці, однією з основних державних гарантій якого є індексація грошового забезпечення, а не проведення та не виплата цієї гарантії є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007р. №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», яка набрала чинності 01.01.2008р. та втратила чинність 01.03.2018р. встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294 ( далі Постанова № 1294)

З матеріалів справи видно, що позивачеві у період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексація не нараховувалась та не виплачувалась, що не заперечується відповідачем.

Зокрема, питання визначення базового місяця, наявності факту перевищення індексом споживчих цін порогу індексації у взаємозв`язку з розміром грошового забезпечення, що має виплачуватись позивачу, належить саме до компетенції відповідача при нарахуванні та виплаті відповідних сум. Тому, суд не може встановити базовий місяць для нарахування позивачу індексації грошового забезпечення, так як уповноважений лише встановити право позивача на її отримання.

Аналіз норм КАС України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади за даних обставин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову в частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за відповідний період та зобов`язання нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції що належним способом захисту прав, свобод та інтересів позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію, оскільки вимоги про стягнення індексації за вказаний період є передчасними. Відповідач не проводив нарахування відповідних сум індексації за вказаний період, а згідно ст. 2 КАС України захисту в судовому порядку підлягають права, свободи та інтереси осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Крім того, суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Щодо невиплати індексації грошового забезпечення позивача за період 2015р. та з березня 2018 р.- травень 2019 року колегія суддів вважає зазначити наступне.

До внесення змін в Порядку №1078 відповідач на вимогу суду навів розрахунок виплаченої індексації ОСОБА_1 за період 2015р. на обчислення розміру індексації та визначення базового місяця впливала низка чинників, в тому числі дата призначення на посаду за якою нараховується грошове забезпечення що підлягає індексації. Позивач не надав доказів що займав посаду з якої його звільнено з січня 2008р., а постійні складові грошового забезпечення в цей період не змінювались.

30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» пунктом четвертим якої установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, вказаною постановою Кабінету Міністрів України № 704 визначено інший порядок встановлення та розміру посадового окладу військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, а також змінено (підвищено) розміри посадових окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців. Дана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Таким чином, враховуючи норми п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення у зв`язку з підвищенням посадового окладу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» індекс споживчих цін у березні 2018 року рівний 1 та індексація грошового забезпечення йому не нараховується.

Разом з тим, згідно із абз.2 п.5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Відповідно до офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.

Згідно довідки про нараховане грошове забезпечення підполковника ОСОБА_1 в 2015 р. та з листопада 2018 року по травень 2019 року позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація його грошового забезпечення, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині. (а.с.16)

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Інші доводи які викладені в апеляційних скаргах не спростовують висновки колегії суддів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.006812 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя З.М. Матковська

Суддя Р.М. Шавель

Постанова в повному обсязі складена 16.11.2020р.