Справа № 360/3553/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3553/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області (УПФУ в Станично-Луганському районі Луганської області), відповідно до якої позивач, з урахуванням уточнення, просить суд:

визнати протиправним, нечинним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області від 01.07.2020 про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу ОСОБА_1 час роботи в Публічному акціонерному товаристві Луганськтепловоз за період з 21.01.2006 по 23.06.2014;

зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 час роботи в Публічному акціонерному товаристві Луганськтепловоз за період з 21.01.2006 по 23.06.2014 на посаді муляра, зайнятого на роботах у закритих камерах та здійснити призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням вказаного періоду роботи, з дня звернення за призначенням пенсії.

визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про відмову у зарахуванні пільгового трудового стажу ОСОБА_1 час роботи в Публічному акціонерному товаристві Луганськтепловоз за період з 21.01.2006 по 23.06.2014;

зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 час роботи в Публічному акціонерному товаристві Луганськтепловоз за період з 21.01.2006 по 23.06.2014 на посаді муляра, зайнятого на роботах у закритих камерах та здійснити призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням вказаного періоду роботи, з дня звернення за призначенням пенсії.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона в червні 2020 року звернулась до управління Пенсійного фонду в Станично-Луганському районі з заявою про призначення дострокової пенсії за Списком №1. Для підтвердження свого трудового стажу, крім трудової книжки НОМЕР_1 від 04.11.1989, позивачем були надані довідки про її роботу на підприємстві ПАТ Луганськтепловоз. Проте, відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку з тим, що згідно наданих довідок її трудовий пільговий стаж складає 7 років 1 день, а згідно даних по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з урахуванням атестації робочих місць позивач має пільговий стаж роботи 6 років 10 місяців 5 днів. Оскільки архівні документи знаходяться на непідконтрольній території, перевірити достовірність довідок не є можливим, тому пільговий стаж зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб.

На думку позивача, така бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області щодо не зарахування стажу роботи на підставі наданих довідок з місця роботи на підприємстві Публічне акціонерне товариство Луганськтепловоз за період з 21.01.2006 по 23.06.2014, є протиправною, у зв`язку з чим вона звернулась до суду.

Ухвалою суду від 15.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху.

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач позов не визнав, надав 12.11.2020 через канцелярію суду відзив на позовну заяву (а.с.41,42), відповідно до якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне.

26.06.2020 ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за нормами ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для призначення пенсії позивачем були надані такі документи: заява від 26.06.2020; трудова книжка НОМЕР_1 від 04.11.1989; паспорт НОМЕР_2 від 28.09.2001; картка платника податків від 12.06.2019; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 08.06.2018; довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № ОК-218 від 18.10.2018; копія державної експертизи умов праці № 11/5853-33 від 14.09.2004; виписка з наказу №500 від 08.07.2004 про підсумки атестації робочих місць за умовами праці; копія державної експертизи умов праці № 11/5853-33 від 04.11.2009; виписка з наказу №400 від 24.06.2009 про підсумки атестації робочих місць за умовами праці; довідка виходів муляра, зайнятого на роботах в закритих камерах № ОК-218 від 18.10.2018 (на 2 аркушах); свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 24.11.1998; наторіально завірена копія паспорту серії НОМЕР_4 , виданого 28.10.2015; свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 20.06.1992.

Відповідач зазначає, що до досягнення 50 - річного віку право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 47 років, які народились з 1 жовтня 1971 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (за наявності відпрацьованого пільгового стажу 7 років 6 місяців). Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці 7 років 6 місяців, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах (не менше 3 років 9 місяців), за наявності відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону (60 років) зокрема жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожен рік такої роботи.

Для визначення права на призначення пенсії за віком за Списком 1 був розглянутий період роботи позивача з 21.01.2006 по 23.06.2014 в публічному акціонерному товаристві «Луганськтепловоз» на посаді муляра, зайнятого на роботах в закритих камерах. Згідно довідки про підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній пільговий стаж становить 7 років 1 день, а згідно даних по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з урахуванням атестації робочих місць, ОСОБА_1 має пільговий стаж роботи 6 років 10 місяців 5 днів. У зв`язку з тим, що архівні документи знаходяться на непідконтрольній українській владі території, перевірити достовірність довідки не є за можливе, тому пільговий стаж зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу в призначенні пенсії ОСОБА_1 було відмовлено.

На підставі викладеного, управління Пенсійного фонду України в Станично- Луганському районі Луганської області у даному випадку забезпечувало реалізацію своїх повноважень в межах, визначених нормативно-правовими актами, тому відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними і необгрунтованими та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.н. НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки від 08.06.2018 № (а.с.5-7).

26.06.2020 ОСОБА_1 звернулась за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за нормами ч.2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Для призначення пенсії позивачем були надані такі документи: заява від 26.06.2020; трудова книжка НОМЕР_1 від 04.11.1989; паспорт НОМЕР_2 від 28.09.2001; картка платника податків від 12.06.2019; довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 08.06.2018; довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № ОК-218 від 18.10.2018; копія державної експертизи умов праці № 11/5853-33 від 14.09.2004; виписка з наказу №500 від 08.07.2004 про підсумки атестації робочих місць за умовами праці; копія державної експертизи умов праці № 11/5853-33 від 04.11.2009; виписка з наказу №400 від 24.06.2009 про підсумки атестації робочих місць за умовами праці; довідка виходів муляра, зайнятого на роботах в закритих камерах № ОК-218 від 18.10.2018 (на 2 аркушах); свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 24.11.1998; наторіально завірена копія паспорту серії НОМЕР_4 , виданого 28.10.2015; свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_5 від 20.06.1992 (а.с.45 на звороті-52).

Рішенням відповідача від 01.07.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії згідно ч.2. ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказане рішення відповідач обгрунтовує тим, що згідно довідки про підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній пільговий стаж позивача складає 7 років 1 день, а згідно даних по спеціальному стажу індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з урахуванням атестації робочих місць, позивач має пільговий стаж роботи 6 років 10 місяців 5 днів. Оскільки архівні документи знаходяться на непідконтрольній території, перевірити достовірність довідок не є можливим, тому пільговий стаж зараховано на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу реєстру застрахованих осіб. Для визначення права на призначення пенсії за віком за списком №1 був розглянутий період роботи з 21.01.2006 по 23.06.2014 в ПАТ «Луганськтепловоз» на посаді муляра, зайнятого на роботах в закритих камерах. Отже, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (а.с.10,11).

Також, в матеріалах справи міститься лист - відповідь департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 25.05.2020 на звернення позивача від 13.04.2020, з якого вбачається, що пільговий стаж роботи позивача за Списком №1, обчислений за даними Державного реєстру становить 7 років 14 днів та навність вказаного стажу дає право позивачу на пенсію за віком на пільгових умовах при досягненні віку 50 років 8 місяців (з 24.06.2022) за наявності страхового стажу не менше 19 років (а.с.12).

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 04.11.1989 вбачається, що 21.01.2006 позивача переведено на посаду муляра, зайнятого на роботах у закритих камерах, 1 розряду на ВАТ Холдінгова компанія «Луганськтепловоз», на підставі наказу № 11 від 31.01.2006; 07.02.2007 позивачу присвоєно 2 розряд муляра, зайнятого на роботах у закритих камерах, на підставі наказу від 27.02.2007; 02.02.2009 позивачу присвоєно 3 розряд муляра, зайнятого на роботах у закритих камерах, на підстві наказу від 11.03.2009; з 24.06.2009 позивач працювала муляром, зайнятий на роботах у закритих камерах. На підставі рішення загальних зборів акціонерів протокол №12 від 14.04.2011 підприємство перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз»; 05.12.2013 позивача переведено у цех захисні покриття муляром, зайнятого на роботах у закритих камерах, 3 розряду; 28.05.2019 позивача звільнено, у зв`язку зі скороченням чисельності та штату, на підставі наказу № 12 від 28.05.2019 (а.с.8,9).

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПАТ «Луганськтепловоз» від 18.10.2018 № ок-218 вбачається, що позивач у період з 21.01.2006 по 23.06.2014 (сім років один день) була зайнята на роботах в закритих камерах на посаді муляра, що передбачена Списком №1, розділ ХІ, підрозділ 5а, код КП 11.5а, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003. Вказана довідка видана на підставі особистої картки, техпроцесу, особистих рахунків, атестації робочого місця. Проведення атестації на підприємстві підтведжено витягами з наказів щодо результатів атестації робочих місць за умовами праці № 500 від 08.07.2004, № 400 від 24.06.2009 (а.с.13-19).

Спірним питанням у справі є правомірність рішення пенсійного органу щодо відмови у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731 (далі Порядок № 383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункти 4, 4.1 Порядку № 383).

Пунктом 4.2 Порядку № 383 встановлено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку (пункт 4.3 Порядку № 383).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку № 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41. Відповідно до зазначених нормативних актів документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників визначені пунктом 20 Порядку № 637, згідно з яким, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, надає допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії (абзац четвертий пункту 3.3 ІІІ Підготовка і подання документів для призначення пенсій Порядку № 21-1).

З системного аналізу вищенаведених норм права слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви разом з поданими документами зобов`язаний повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви відсутніх документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, яких не вистачає для призначення пенсії, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Прийняти рішення про відмову в призначенні пенсії через відсутність необхідних документів орган, що призначає пенсію, має право виключно після надання особі тримісячного строку на подачу відсутніх документів з дня прийняття заяви та за умови, якщо протягом такого строку особа не надасть необхідні відсутні документи.

З трудової книжки позивача вбачається, що позивач у період, зокрема, з 21.01.2006 по 23.06.2014 працювала муляром, зайнятим на роботах у закритих камерах у ПАТ «Луганськтепловоз», що також підтверджено довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПАТ «Луганськтепловоз» від 18.10.2018 № ок-218. Атестація робочого місця позивача на вказаному підприємстві підтверджена витягами з наказів щодо результатів атестації робочих місць за умовами праці № 500 від 08.07.2004, № 400 від 24.06.2009 (а.с.8,9,13-19).

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням юридичної особи ПАТ «Луганськтепловоз» з 23.06.2015 є : Україна, 93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Гагаріна, 52-Б (а.с.59-63).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на абзац 1 п.20 Порядку № 637, оскільки трудова книжка містить усі необхідні записи щодо періодів роботи позивача на посаді, віднесеної до Списку № 1, а матеріали справи містять також інформацію щодо проведення атестації робочого місця позивача, датою видання яких є 18.10.2018, тобто довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.10.2018 № ок-218 та витяги з наказів щодо результатів атестації робочих місць за умовами праці № 500 від 08.07.2004, № 400 від 24.06.2009 видані юридичною особою ПАТ «Луганськтепловоз», яка зареєстрована на території підконтрольній українській владі.

Суд звертає увагу відповідача на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому це не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Наведене в повній мірі узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що позивач має пільговий стаж роботи 6 років 10 місяців 5 днів, при цьому відповідачем взагалі не конкретизовано які саме періоди відповідач зараховує до вказаного пільгового стажу. Відповідачем в оскаржуваному рішенні не зазначено, які конкретні періоди він вважає не можливим зарахувати до пільгового стажу позивача.

Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи зараховані відповідачем, а які відповідач не зараховує до стажу позивача та з яких підстав.

Суд вважає, що за відсутності належної мотивації, рішення суб`єкта владних повноважень не може бути визнане правомірним.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність в оскаржуваному рішенні конретних періодів, які відповідач не зараховує до пільгового стажу позивача та, внаслідок незарахування яких позивачу відмовлено у призначенні пенсії, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно відповідач обраховує пільговий стаж позивача та відповідно чи правомірною є відмова у призначенні пенсії, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

З огляду на наведене позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позову в частині зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 час роботи в Публічному акціонерному товаристві Луганськтепловоз за період з 21.01.2006 по 23.06.2014 на посаді муляра, зайнятого на роботах у закритих камерах та здійснити призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням вказаного періоду роботи, з дня звернення за призначенням пенсії, суд зазначає таке.

Згідно із частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, та з урахуванням відсутності обрахування відповідачем в оскаржуваному рішення усіх періодів роботи позивача, які не зараховано до його пільгового стажу, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з застосуванням положень статті 245 КАС України, а саме, обрати належний спосіб захисту, який необхідний для повного відновлення порушеного права шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, з урахуванням правових висновків суду.

Таким чином, суд вважає, що у спірних правовідносинах достатнім і необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права є визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що …повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 13.11.2020 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 840,80 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн. стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області про про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області від 01.07.2020 № б/н про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.06.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, з урахуванням правових висновків суду.

У задоволенні інших вимог, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Станично Луганському районі Луганської області (вул.1 Травня, 20, смт Станиця Луганська, Станично Луганський район, Луганська область, 93600) на користь Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян