Справа № 233/4250/20
Суддя: Мартишева Т. О.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/4250/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Костянтинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Кириленко Марка Васильовича про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 1 роти 3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Кириленко М.В., вказуючи, що 10 вересня 2020 року приблизно о 12 год. 30 хв. керуючи автомобілем TOYOTA CAMRY державний номер НОМЕР_1 , у напрямку з міста Костянтинівка у м. Краматорськ на 38 км а/ш Н-20 Слов`янськ Донецьк Маріуполь був зупинений відповідачем, який, незрозуміло представившись, звинуватив позивача у порушенні п. 12.4 Правил дорожнього руху України. У подальшому відповідач незаконно, розглянувши адміністративну справу всупереч норм чинного законодавства, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 789763, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає, що вона підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачем було наголошено на тому, що останній бажає скористатися правовою допомогою адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у зв`язку з чим просив надати час на їх виклик та перенести розгляд справи. У задоволенні вказаного клопотання відповідач відмовив та пояснив, що позивач є адвокатом та йому не потрібна правова допомога, чим грубо порушив вимоги чинного законодавства України та права позивача. Оскільки відповідачем не було вжито жодних дій щодо надання можливості позивачу реалізувати своє право на отримання такої допомоги, це свідчить про порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, позивач просить: - визнати дії поліцейського інспектора взводу 1 роти 3 БПП в м.Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенанта Кириленко М.В. щодо складання постанови серії ДПО18 №789763 про накладання адміністративного стягнення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 грн., незаконними;

- визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО18 №789763 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10 вересня 2020 року, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Кириленко М.В.,в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позовну заяву (а.с. 23-26), згідно якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що 10 вересня 2020 року під час несення служби у смт Олексієво-Дружківка на автодорозі АН-20 38 км екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCАМ LTI 20/20 (серійний номер ТС001092) було виявлено порушення водієм транспортного засобу TOYOTA CAMRY номерний знак НОМЕР_2 , п.12.4 Правил дорожнього руху України, яке полягало в перевищенні встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту більш як на 25 км/год, а саме водій рухався зі швидкістю 75 км/год. Водієві було подано сигнал про зупинку, після чого відповідач належним чином представився водієві ОСОБА_1 , пояснив суть правопорушення, попросив пред`явити документи. Встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів. У постанові зазначено технічний пристрій, яким здійснено відеозапис, та серійний номер TRUKAM. Водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та винесено постанову про накладення штрафу. Доводи позову про те, що ОСОБА_1 був позбавлений більшості наданих йому прав, не відповідають дійсності. Вважає, що звернувшись до суду із даним позовом, позивач скористався своїми правами в повному обсязі. Використання поліцейськими приладів TruCАМ у службовій діяльності належить до повноважень поліцейських, визначених діючим законодавством. Поліцейський діяв законно, у межах своїх повноважень, справа про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності була розглянута ним з дотриманням вимог КУпАП, а оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою. Враховуючи викладене, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що 10 вересня 2020 року відповідачем по справі винесено постанову серія ДПО18 № 789763 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що останній 10 вересня 2020 року о 12 год 29 хв в смт Олексієво-Дружківка, а/ш Н-20 38 км, керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 25 км/год, рухався зі швидкістю 75 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України у зв`язку з чим на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн (а.с. 28).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що швидкість руху автомобілю вимірювалась приладом TruСАМ ТС 001092, відео фіксація проводилась персональним технічним засобом BodyCam АН 00005, 00013 (а.с. 28).

З наданого на підтвердження заперечень проти позову відповідачем фотознімку з приладу TruCam вбачається, що 10 вересня 2020 року о 12:29 у смт Олексієво-Дружківка, а/ш Н-20, було зафіксовано перевищення швидкості руху, що склала 75 км/год, водієм автомобілю номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 27).

Згідно позначки у постанові, із притягненням до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не згоден (а.с. 28).

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису .

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Правомірність використання відповідачем приладу TruCam при вимірюванні швидкості руху транспортного засобу позивачем не оспорюється.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року за № 1408/27853 затверджена Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Зазначеною Інструкцією передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. (п. 9 Інструкції).

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття «кримінальне правопорушення» в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі «Гурепка проти України» (Gurepka v. Ukraine), заява № 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України» (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначено в ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається, зокрема, на порушення відповідачем передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, які полягали у тому, що відповідач не вирішив заявлених клопотань, зокрема клопотання позивача про перенесення розгляду справи про адміністративне правопорушення для можливості скористуватися правовою допомогою, не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, порушивши таким чином права позивача.

На підтвердження доводів відзиву відповідачем надано диск із фото та відео- записами з приладуTruCam, а також відеозаписами з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с. 29), які досліджені в судовому засіданні. З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейський Кириленко М.В. при розгляді справи про адміністративне правопорушення представився водієві, оголосив про розгляд справи, встановив особу позивача та роз`яснив особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. При цьому, при надходженні клопотання позивача ОСОБА_1 про надання доказів того, що саме його транспортний засіб рухався із перевищенням швидкості у встановленому місці, де на дорозі на думку позивача перебував й інший автомобіль, а також клопотання про надання можливості скористатися правовою допомогою та перенесення розгляду справи, - вказані клопотання відповідачем не були вирішені, поліцейський прийняв оскаржувану постанову, повідомивши водія, що він зможе оскаржити прийняте рішення в суді, куди відповідач у свою чергу з`явиться та надасть усі докази.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, доводи позову ОСОБА_1 відповідачем в порушення ч.2 ст.77 КАС України шляхом надання належних та допустимих доказів не спростовані, зважаючи на що суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ДПО18 № 789763 від 10 вересня 2020 року.

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності дій працівника поліції та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

Відповідно до ст. 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Вимогами ч. 3 ст.286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав до часткового задоволення позову та захист порушених прав позивача з урахуванням передбачених ч.3 ст.286 КАС України повноважень суду - скасування постанови серія ДПО18 № 789763 від 10 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, із закриттям справи про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання незаконними дій відповідача у справі з огляду на передбачені ч. 3 ст. 286 КАС України повноваження адміністративного суду задоволенню не підлягають.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 420, 40 грн. (а.с. 13).

Керуючись ст. ст. 6, 77, 139, 243, 244, 245, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до інспектора взводу 1 роти 3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП Кириленко Марка Васильовича (адреса місця розташування: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Магістральна, буд. 20) про визнання дій протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову серія ДПО18 № 789763 від 10 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за ч.1 ст.122 КУпАП в розмірі 255 гривень відносно ОСОБА_1 , винесену інспектором взводу 1 роти 3 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП лейтенантом поліції Кириленко Марком Васильовичем.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 16 листопада 2020 року.

Суддя :