Справа № 540/865/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/865/20

Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Херсон, 07 липня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлій О.О., Єщенко О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби у Херсонській області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі позивач, Товариство) звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби у Херсонській області, про визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі щодо не підготування та ненадання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 4352,46 грн.; зобов`язання Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі підготувати висновок про повернення на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 4352,46 грн. та подати його до відповідного органу Державної казначейської служби України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що банком було подано до Херсонської ДПІ (Херсонський район), Херсонське управління, Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від змеленої ділянки, за 2015 рік. Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 4 квартал 2015 року банком не сплачувався у зв`язку із тим, що зобов`язання зі сплати податку виникли 30.01.2016 року, саме під час здійснення ліквідації, а відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Це стосується всіх зобов`язань зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що виникли під час здійснення ліквідації в АТ «ДельтаБанк». На теперішній час сума переплати склала 3746,56 грн. у зв`язку із чим 12.11.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення суми переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 3746,56 грн. Однак, відповіді від відповідача на час звернення до суду позивач не отримав.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі щодо не підготування та ненадання до відповідного органу Державної казначейської служби України висновку про повернення на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 3746,56 грн.; зобов`язано Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі підготувати висновок на повернення на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта банк" надміру сплаченого податку на нерухоме майно відмінне, від земельної ділянки в сумі 3746,56 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі звернулося до суду з апеляційною скаргою, у якій зазначило про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення у даній справі, у зв`язку із чим воно підлягає скасуванню, як незаконне та необґрунтоване.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що 23.03.2020 року за даними інтегрованих карток ПАТ «Дельта Банк» обліковується заборгованість за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості», а саме: за кодом платежу 18010100 податковий борг у сумі 9994,72 грн.; за кодом платежу 18010400 податковий борг у сумі у 49841,57 грн.; за кодом платежу 18010100 податковий борг у сумі 7005,41 грн. У зв`язку із наявністю боргу зі сплати податків у позивача, згідно з приписами п. 43.1 ст. 43 ПК України, на думку апелянта, відсутні підстави для повернення ПАТ «Дельта Банк» надміру сплачених сум грошового зобов`язання.

В судове засідання, призначене на 10.11.2020 року о 12:30год. сторони або їх представники не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду справи.

Судова колегія вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження з урахуванням вимог ст.ст. 311, 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПАТ «Дельта Банк» подавались до контролюючого органу податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, у яких самостійно визначені платником зобов`язання:

№ на загальну суму зобов`язань 17 632,99 грн. (щоквартальна сплата 4408,25 грн.)

№ на загальну суму зобов`язань 1541,99 грн. (щоквартальна сплата 385,50 грн.).

За перший квартал 2015 року усього платником було сплачено 4793,75 грн.

Сплата зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 1 квартал 2015 року відбулась 29.04.2015 року, відповідно до платіжних документів: № 33151455 від 29.04.2015 на суму 3 833,96 грн.; № 33151450 від 29.04.2015 на суму 385,50 грн.; № 33151633 від 29.04.2015 на суму 574,29 грн.

В травні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» було подано до податкового органу уточнюючі податкові декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік, починаючи з січня місяця, в яких скориговано платником річну суму зобов`язань та суми, які підлягають сплаті щоквартально:

№ річна сума скоригована до 1148,58 грн. (щоквартальна сплата 287,15 грн.)

№ річна сума скоригована до 616,54 грн. (щоквартальна сплата 287,1 грн.).

З урахуванням поданих уточнюючих декларацій, сума зобов`язань, яка підлягала сплаті за перший квартал 2015 року ставила 441,29 грн.

З урахуванням сплачених 29.04.2015 року сум податку у загальному розмірі 4793,75 грн., станіном на 01.06.2015 року утворилась переплата банком податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 4352,46 грн.

За 2 квартал 2015 року, враховуючи наявну переплату у сумі 4352,46 грн., банком було зараховано в обліку переплату в сумі 441,29 грн. в рахунок погашення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2 квартал 2015 року.

Враховуючи вказане, станом на 01.07.2020 року, з урахуванням зарахованої суми податку, переплата платника склала 3911,17 грн.

За 3 квартал 2015 року, враховуючи наявну переплату у сумі 3911,17 грн., банком було зараховано в обліку переплату в сумі 627,03 грн. в рахунок погашення зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 3 квартал 2015 року.

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 4 квартал 2015 року в сумі 719,89 грн. банком не сплачувався в зв`язку з тим, що зобов`язання зі сплати податку виникли 30.01.2016 року, а саме під час здійснення ліквідації.

З урахуванням поданих уточнюючих декларацій сума переплати по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки складає 3 746,56 грн.

12.11.2019 року вх. № 4993 АТ «ДЕЛЬТА «БАНК» звернулось до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі з заявою про повернення суму переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 3 746,56 грн. (а.с. 16-17).

Згідно даної заяви АТ «Дельта Банк» просив надміру сплачені податки у розмірі З 746,56 грн. перерахувати на рахунок платника податку відкритий в НБУ р/р 1026.

Станом на день звернення з даним позовом до суду відповідачем дій по поверненню суми переплати з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 3 746,56 грн. вчинено не було.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів, що виникли вже безпосередньо під час самої процедури ліквідації можуть пред`являтися тільки в межах самої процедури ліквідації та погашаються у сьому чергу. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган, в порушення вимог, зазначених в п.43.5 ст.43 ПК України та Порядку № 787 не вчинив всі залежні від нього дії, щодо повернення надміру сплачених коштів по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що призвело до порушень прав позивача.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (надалі - ПК України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно до підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності

Відповідно пп.14.1.115 п.14.1 ст.14 ПК України, надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Згідно матеріалів справи, позивач у справі є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за кодом КОАТТУ та кодом КОАТТУ .

Протягом 2015 року, Товариством було подано податкові декларації зі сплати вказаного податку за 2015 рік та сплачувався податок, у розмірах, самостійно визначених платником у цих деклараціях.

ПАТ «Дельта Банк» з 08 жовтня 2015 року перебуває в процесі ліквідаційної процедури, що не заперечується сторонами.

За 2015 рік позивачем самостійно було визначено суму річного зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки:

-за кодом КОАТТУ на загальну суму 17632,99 грн.;

-за кодом КОАТТУ на загальну суму 1541,99 грн.

За 2015 рік, Товариством сплачено суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за перший квартал в розмірі 4793,75. Сплата відбулась 29.04.2015 року.

В подальшому, Товариством подано до відповідача уточнюючі декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2015 рік за кодом КОАТТУ , в яких суми грошових зобов`язань платником змінювались та відповідно до уточнюючої декларації № , квитанція від 26.01.2018 року, сума зобов`язання зменшилась на суму, визначеного зобов`язання згідно декларації № .

Згідно поданої уточнюючої декларації № , зобов`язання зі слати податку за кодом КОАТТУ з серпня 2015 року за 3 та 4 квартали 2015 року було зменшено.

Враховуючи сплату 29.04.2015 року податку у сумі 4793,75 грн. та поданих уточнюючих декларацій, платником протягом 2,3,4 кварталів 2015 року, сплата податку на нерухоме майно не відбувалась, оскільки на думку платника ним за 1 квартал 2015 року було сплачено податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у більшому розмірі.

Протягом 2015-2020 років Пат «Дельта-Банк» не сплачувало податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, задекларовані на підставі податкових декларацій з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

12.11.2019 року Товариство звернулось до ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі із заявою про повернення надміру плаченого грошового зобов`язання.

При цьому, як вказує апелянт у скарзі, наразі відсутні підстави для повернення надміру сплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки у товариства згідно облікових карток існує податковий борг, який виник з 2015 року.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта, виходячи з наступного.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку (ч.4 ст.44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку (ч.2 ст.45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

08 жовтня 2015 року в газеті «Голос України» за №187 (6191) було опубліковано оголошення про прийняття НБУ постанови №664 від 02 жовтня 2015 року «Про відкликання ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»» та рішення Фонду «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» №181 від 02 жовтня 2015 року, а також інформацію про те, що вимоги кредиторів приймаються протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до пунктів 43.1,43.2 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми (п. 43.3 ст. 43 ПК України).

Отже, підставою для перерахування помилково чи надмірно сплачених грошових зобов`язань на час звернення з відповідною заявою до контролюючого органу є відсутність податкового боргу у такого платника податків.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково чи надмірно сплачених сум грошових зобов`язань проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №826/12323/16.

Згідно до підпунктом 14.1.175 пункту14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно матеріалів справи, 23.03.2020 року за даними інтегрованих карток АТ «Дельта Банк» обліковується заборгованість за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме:

за кодом платежу 18010100 податковий борг становить 9994,72 грн.

за кодом платежу 18010400 податковий борг становить 49841,57 грн.

за кодом платежу 18010100 податковий бор становить 7005,41 грн. (а.с. 54-194.)

Податковим органом у порядку ч. 3 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» було подано заяву №1 про визнання вимог кредитора від 11.07.2018 року №6334/9/21-22-17-02-16.

За результатами розгляду заяви, АТ «Дельта Банк» до контролюючого органу надало відповідь від 28.12.2018 року № 8436, якою повідомлено про необхідність чіткого зазначення податкових періодів та сум боргу у заяві про визнання вимог кредитора.

Враховуючи вказане, податковим органом було направлено заяву №2 про визнання вимог кредитора від 07.08.2019 року № 9719/9/21-22-17-02-16.

Проте, на теперішній час відповіді від АТ «Дельта Банк» не надійшло.

Вказану відповідь Товариством не надано і до матеріалів справи.

Наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі Порядок №787).

Відповідно до п.1 розділу І Порядку №787, його розроблено на виконання статей 43, 45 ,78, 112 Бюджетного кодексу України,статті 43 Податкового кодексу України,статті 301 Митного кодексу України,статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.

В матеріалах справи знаходиться заява №2 про визнання вимог кредитора від заявника-кредитора ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі №9719/9/21-22-17-02-16 від 07.08.2019 року, в якій зазначено, що станом на 06 серпня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» має податковий борг на загальну суму 264287,83 грн., з яких в тому числі податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості та податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості: за кодом платежу 18010100 податковий борг становить 9994,72 грн., за кодом платежу 18010400 податковий борг становить 49841,57 грн., за кодом платежу 18010100 податковий бор становить 7005,41 грн.

Зазначений податковий борг обліковується в інтегрованих картках платника по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

За вказаних обставин, у зв`язку із наявності у позивача податкового боргу з земельного податку у відповідача наразі відсутні правові підстави для підготовки та надання третій особі висновку про повернення на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» надміру сплаченого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у сумі 4793,75 грн.

Позицію позивача, яку підтримав суд першої інстанції стосовно того, що ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фактично звільняє його від сплати всіх податків та зборів, апеляційний суд вважає помилковою, оскільки абз.2 ч.3 ст.46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не звільняє позивача від обов`язку погасити зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції зроблено хибні висновки щодо наявності підстав у ПАТ «Дельта Банк» для повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 540/865/20 скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби у Херсонській області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Єщенко О.В. Димерлій О.О.