Справа № 440/2360/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Ясиновський І.Г.

10 листопада 2020 р. Справа № 440/2360/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна установа «Урядовий контактний центр» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

08.05.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неналежного розгляду його звернення від 23.02.2020 року, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний № ФИ -10297901;

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у його зверненні від 23.02.2020 року, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний № ФИ-10297901;

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі його звернення від 23.02.2020 року, реєстраційний № ФИ-10297901, до повноважень якої входить вирішення викладених питань у зверненні - згідно вимог п. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян»;

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання відповіді за підписом голови Національної поліції України Клименко І.В.;

- зобов`язати Національну поліцію України повторно розглянути його звернення від 23.02.2020 року, реєстраційний № ФИ-10297901, вжити заходів реагування, з урахуванням обставин, встановленим судом, та подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення;

- зобов`язати Національну поліцію України надати довідку щодо середньомісячного грошового забезпечення (середньої заробітної плати) працівника поліції по Україні за 2016 та 2019 роки, з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інше).

Свої вимоги позивач обґрунтовує порушенням його прав у сфері публічно-правових відносин, у зв`язку з бездіяльністю відповідача щодо не розгляду його звернення від 23.02.2020 року № ФИ-10297901 та невжиття належних заходів реагування.

У відзиві на адміністративний позов відповідач, не погоджуючись з вимогами позивача, у задоволенні позову просив відмовити та зазначив, що відповідь на звернення ОСОБА_1 від 23.02.2020 року надана 12.03.2020 року, тобто у строк, встановлений ст. 15 Закону України «Про звернення громадян». Відповідь містила інформацію по суті звернення, а незгода позивача з її змістом не є підставою для визнання протиправною бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах.

Правом подання відзиву на адміністративний позов третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Державна установа «Урядовий контактний центр» не скористалась.

Рішенням Полтавського адміністративного суду від 22.07.2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що судом не встановлено жодної матеріальної норми, яка зобов`язує Національну поліцію України узагальнювати, розраховувати, зберігати загальну інформацію по Україні за 2016 та 2019 роки щодо середньомісячного грошового забезпечення (середньої заробітної плати) працівника поліції по Україні з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інше) та, відповідно, яка зобов`язує готувати відповідну довідку та видавати її за зверненням фізичної особи. Інформацію про розгляд звернення позивача та копію відповіді на нього Департаментом документального забезпечення внесено в електронну базу «Урядового контактного центру» без порушення термінів внесення звернення, оскільки нормативно-правовими актами не визначено термінів внесення відповідної інформації до вказаної бази даних звернень.

Також, суд наголошував, що відповідь на звернення надана Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України, що не є стороною у даній справі та якому перенаправлено вказане вище звернення, а відтак, відсутні підстави для визнання бездіяльності саме Національної поліції України щодо не надання відповіді за підписом голови Національної поліції України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та судової практики Європейського суду з прав людини підлягає скасуванню.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги позивач вказує, що він є інвалідом війни 2-ї групи та має право на пільги встановлені законодавством України, а відтак, відповідь на своє звернення від 23.02.2020 року прохав надати особисто Головою Національної поліції України Клименком І.В., наголошував що станом на 27.07.2020 року відповіді на своє звернення від Національної поліції України не отримав. Також вказував про не надання відповіді у вигляді відповідної довідки щодо середньомісячного грошового забезпечення працівника поліції по Україні за 2016 та 2019 року (загальну інформацію по Україні, а не по ГУНП в Полтавській області) з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інших) під час розгляду його звернення, що є порушенням чинного законодавства України та позиції Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України частковому скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 23.02.2020 року через ДУ «Урядовий контактний центр» до Національної поліції України направлено звернення ОСОБА_1 від 23.02.2020 року за № ФИ-10297901, адресоване голові Національної поліції України ОСОБА_2 .. У вказаному зверненні позивач просив надати відповідну довідку щодо середньомісячного грошового забезпечення (середньої заробітної плати) працівника поліції за 2016 та 2019 роки з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інше).

За дорученням керівництва Національної поліції України, розгляд зазначеного звернення було доручено Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України (далі ДФЗБО НП України) (вх. № ДФЗБО Ф-161 від 28.02.2020 року).

Листом ДФЗБО НП України від 12.03.2020 року № Ф-161, Ф-162, Ф163, Ф-164, Ф-167/29/2/03-2020, в межах компетенції, позивачу надана відповідь про те, що з приводу викладеного питання ДФЗБО НП України листами від 16.11.2018 року за № 335зі/29/2/01-2018 та від 28.01.2020 року за № Ф-49, 54, 71, 73/29/2/03-2020 вже надавав відповіді та вказав, що на сьогодні відсутні нормативно-правові акти, відповідно до яких зобов`язано визначити середньомісячне грошове забезпечення поліцейських за запитами на інформацію та надавати таку інформацію, додатково повідомивши, що ДФЗБО НП України звернулось до Головного управління Національної поліції в Полтавській області з проханням повідомити стосовно механізму та порядку обрахунку середньомісячного грошового забезпечення поліцейських з посиланням на конкретні нормативно-правові акти, які надають повноваження посадовим особам здійснювати ці розрахунку та надавати таку інформацію (а.с. 35).

Позивач, вважаючи, що звернення не розглянуто по суті, а відповідь надана не за підписом голови Національної поліції України, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана відповідь за зверненням ОСОБА_1 необґрунтована та бездіяльність суб`єкта владних повноважень з підстав розгляду його звернення відсутня, відсутні підстави для зобов`язання вчинення особою дій, обов`язок вчинення яких чинним законодавством не передбачений, відповідь за звернення надана Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України, що не є стороною у даній справі та якому перенаправлено вказане вище звернення, а відтак відсутні підстави для визнання бездіяльності саме Національної поліції України щодо не надання відповіді за підписом голови Національної поліції України

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 5 розділу ІІ Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яким встановлено поняття і зміст статусу ветеранів війни та осіб, на яких поширюється чинність цього закону визначено, що до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 7 цього Закону визначено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з інвалідністю Міністерства внутрішніх справ України, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків.

Матеріалами справи посвідчується та обставина, що позивач є особою з інвалідністю 2-ї групи, що підтверджується посвідченням серії ВІ від 10.09.2017 року № 001118 виданого Управлінням соціального захисту населення Подільської районної у м. Полтава ради, відповідно до якого має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни та осіб з інвалідністю внаслідок війни (а.с. 12).

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм ст. 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 02.20.1996 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР).

Частиною 1 ст. 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 5 Закону № 393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано ст. 15 Закону № 393/96-ВР, відповідно до ч. 1, якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Частиною 2 ст. 15 Закону № 393/96-ВР передбачено, що заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону № 393/96-ВР, відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Колегією суддів встановлено, що звернення позивача від 23.02.2020 року відповідає вимогам ст. 5 Закону № 393/96-ВР та адресувалось саме голові Національної поліції України ОСОБА_2 , а тому у силу положень п. 2 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та

ч. 2 ст. 15 Закону № 393/96-ВР мало бути розглянуто першими керівниками державних органів особисто.

Висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем розглянуто звернення позивача від 23.02.2020 року та надано відповідь листом ДФЗБО НП України від 12.03.2020 за № Ф-161, Ф-162, Ф163, Ф-164, Ф-167/29/2/03-2020 не береться до уваги, оскільки відповідь мала бути надана саме за підписом голови Національної поліції України Клименком І.В..

Отже, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивача стосовно визнання протиправною бездіяльності Національної поліції України щодо неналежного розгляду його звернення від 23.02.2020 року, зобов`язання Національну поліцію України повторно розглянути звернення позивача та визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання відповіді за підписом голови Національної поліції України Клименко І.В., з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих вимог ОСОБА_1 .

Згідно пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до пунктів 1 та 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З приводу позовних вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам, викладеним у зверненні позивача від 23.02.2020 року; щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі його позивача згідно вимог п. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР та щодо зобов`язання Національної поліції України надати довідку щодо середньомісячного грошового забезпечення (середньої заробітної плати) працівника поліції по Україні за 2016 та 2019 роки з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інше), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 року № 930, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2017 року за № 1493/31361 (надалі - Порядок № 930) звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи «Урядовий контактний центр» та телефонну «гарячу лінію» Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі - РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

Положеннями пункту 12 розділу IV Порядку № 930 передбачено, що за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон № 393/96-ВР з викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян (пункт 14 розділу IV Порядку № 930).

У поданому від 23.02.2020 року зверненні, позивач просив надати відповідну довідку щодо середньомісячного грошового забезпечення (середньої заробітної плати) працівника поліції по Україні за 2016 та 2019 роки з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інше).

На зазначене звернення позивачу надана відповідь листом ДФЗБО НП України від 12.03.2020 року № Ф-161, Ф-162, Ф163, Ф-164, Ф-167/29/2/03-2020 про те, що з приводу викладеного питання ДФЗБО НП України листами від 16.11.2018 року за № 335зі/29/2/01-2018 та від 28.01.2020 року за № Ф-49, 54, 71, 73/29/2/03-2020 вже надавав відповіді та вказав, що на сьогодні відсутні нормативно-правові акти, відповідно до яких зобов`язано визначити середньомісячне грошове забезпечення поліцейських за запитами на інформацію та надавати таку інформацію, додатково повідомивши, що ДФЗБО НП України звернулось до Головного управління Національної поліції в Полтавській області з проханням повідомити стосовно механізму та порядку обрахунку середньомісячного грошового забезпечення поліцейських з посиланням на конкретні нормативно-правові акти, які надають повноваження посадовим особам здійснювати ці розрахунку та надавати таку інформацію

Колегія суддів зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Також, положеннями пункту 3 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, розмір грошового забезпечення поліцейських не є сталою величиною, визначається в межах затверджених асигнувань на грошове забезпечення для органів, закладів та установ Національної поліції та з урахуванням посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання кожного окремого поліцейського, та його особистого внеску в загальний результат служби.

Водночас, вищевказаними нормативно-правовими актами не передбачено форми та порядку видачі Національною поліцією України довідки про середньомісячний розмір грошового забезпечення (заробітної плати) працівників поліції (загальну інформацію по Україні).

З аналізу відповіді на звернення вбачається, що відповідачем розглянуто звернення позивача щодо надання відповідної довідки про середньомісячний розмір грошового забезпечення працівника поліції за 2016 та 2019 роки.

З матеріалів справи судом встановлено, що керівником Національної поліції України доручено Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України розглянути звернення та передано на розгляд до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України.

Частиною 2 ст. 8 Закону № 393/96-ВР встановлено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Відповідно до наданих відповідачем письмових пояснень, підтверджено, що звернення позивача в Національній поліції України зареєстровано Департаментом документального забезпечення Національної поліції України (далі ДДЗ НП України) від 25.02.2020 року за вихідним № Ф-4935.

Відповідно до вимог пунктів 153, 154, 155 Типової Інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55, підпункту 1 пункту 1 розділу ІІІ, підпункту 9, 10, 11, 12 пункту 2 цього ж розділу Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.06.2015 № 1000/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 року за № 736/27181 - документи підлягають попередньому розгляду в службі діловодства у день їх надходження або в перший наступний робочий день у разі надходження їх після закінчення робочого дня, у вихідні та святкові неробочі дні.

Метою попереднього розгляду документів є: виокремлення таких, що потребують обов`язкового розгляду керівником установи, його заступниками або структурними підрозділами; відбір документів, що не підлягають реєстрації службою діловодства, а також таких, що передаються для реєстрації структурним підрозділом.

Обов`язковому розгляду керівником установи підлягають закони України, постанови Верховної Ради України, акти та доручення Президента України, акти Кабінету Міністрів України, доручення Прем`єр-міністра України, акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим та Ради міністрів Автономної Республіки Крим, центральних і місцевих органів виконавчої влади (далі - акти органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та доручення вищих посадових осіб), а також запити і звернення народних депутатів України та депутатів місцевих рад, кореспонденція Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України (далі - запити, звернення, а також кореспонденція Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Кабінету Міністрів України), кореспонденція, що надходить від установ вищого рівня, рішення органів місцевого самоврядування, а також найважливіші документи, які містять інформацію з основних питань діяльності установи і потребують вирішення безпосередньо керівником.

Інші документи передаються заступникам керівника або структурним підрозділам (виконавцям) відповідно до їх функціональних обов`язків.

Під час попереднього розгляду документів ураховуються повноваження суб`єктів розгляду кореспонденції, передбачені в положеннях (статутах) про установу та в положеннях про структурні підрозділи, розпорядчих документах про розподіл обов`язків між керівником установи та його заступниками, посадових інструкціях, а також класифікатор питань діяльності установи, номенклатура справ, схеми проходження документів.

Ураховуючи те, що у зверненні позивача порушено питання фінансового характеру, зазначене звернення подано на доповідь заступникові Голови Національної поліції України, що підтверджено даними перехідного журналу обліку документів (а.с. 54-55).

Відповідно до його резолюції розгляд зазначених звернень доручено Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, яке у подальшому працівниками ДДЗ 26.02.2020 року передано до ДФЗБО. Відповідно до перехідного журналу обліку передачі документів в підрозділах центрального апарату Національної поліції 28.02.2020 року о 16.00 ДФЗБО отримали зазначені звернення.

Відповідно до вимог пункту 35 Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15.11.2017 № 930, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.12.2017 року за № 1493/313 61 за результатами розгляду вказаних звернень головний виконавець подає до служби діловодства скановану копію відповіді заявнику для внесення відповідної інформації до електронної бази даних звернень державної установи «Урядовий контактний центр».

Разом з тим, 26.02.2020 року ДФЗБО надано ДДЗ копію відповіді ОСОБА_1 за зверненням ФИ-10297901.

30.06.2020 року працівниками ДДЗ інформацію про розгляд звернення та копію відповіді внесено в базу «Урядового контактного центру» (а.с. 56-57).

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що нормативно-правовими актами не визначено терміни внесення відповідної інформації до електронної бази даних звернень державної установи «Урядовий контактний центр».

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог позивача стосовно визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо невжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладених у його зверненні від 23.02.2020 року; щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі його звернення згідно вимог п. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР та щодо зобов`язання Національної поліції України надати довідку щодо середньомісячного грошового забезпечення (середньої заробітної плати) працівника поліції по Україні за 2016 та 2019 роки з урахуванням усіх видів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії та інше).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги та заперечення учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року скасувати в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 23 лютого 2020 року; зобов`язання Національну поліцію України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 ; визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання відповіді за підписом голови Національної поліції України Клименко І.В., з прийняттям нового судового рішення про задоволення цих позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 23 лютого 2020 року, поданого через Урядовий контактний центр, реєстраційний № НОМЕР_1 .

Зобов`язати Національну поліцію України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 23 лютого 2020 року, реєстраційний № ФИ-10297901, вжити заходів реагування, з урахуванням обставин, встановленим судом.

Визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо ненадання Фисуну Дмитру Григоровичу відповіді за підписом голови Національної поліції України Клименко І.В.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова

Постанова складена і підписана 10 листопада 2020 року.