Справа № 120/4242/20-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 листопада 2020 р. Справа № 120/4242/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" (код ЄДРПОУ - 05459157, місцезнаходження: вул. Соборна, 14, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300) до Державної екологічної інспекції України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 37979894, місцезнаходження: вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21000) про визнання протиправним та скасування припису

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" (далі - позивач) до Державної екологічної інспекції України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування припису.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в період з 10.02.2020 по 21.02.2020 посадовими особами органу державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України у Вінницькій області проведено позапланову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України. За результатами перевірки складено акт від 21.02.2020 за № 126/ВН в якому встановлено порушення вимог законодавства.

На підставі акта, 24.02.2020 відповідачем складено припис із зафіксованими порушеннями та надано строк для їх усунення.

На переконання позивача, результати перевірки зафіксовано без дотримання вимог законодавства щодо порядку здійснення заходів державного нагляду, що свідчить про протиправність проведення перевірки та відповідно про незаконність її наслідків, як винесений за результатами перевірки припис.

Вважаючи протиправним винесений припис, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 21.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін в порядку, встановленому ст. 262 КАС України. Установлено строк для подання заяв по суті.

11.09.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Обгрунтовуючи відзив відповідач зазначає, що оскаржуваний припис винесено у зв`язку із встановленням в ході перевірки тих фактів, що підприємство здійснює свою господарську діяльність з порушенням вимог природоохоронного законодавства. Зазначено, що зі сторони Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" після встановленого терміну не вжито заходів щодо усунення порушень, не надано інформації щодо виконання пунктів припису, або причин неможливості виконання пунктів припису, на переконання відповідача свідчить про порушення вимог законодавства.

Відповідач зазначає, що в зв`язку із невиконанням та порушення норм у сфері охорони навколишнього природного середовища, пункти припису залишаються невиконанні. Суб`єкт господарювання не вжив дієвих заходів, поверхнево підійшов до усунення недоліків зазначених у пунктах припису, фактично пасивно відреагував на порушення навколишнього природного середовища, та не бажає виконати пункти припису.

Відповіді на відзив та заперечень на адресу суду не надходило, що не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на позовну заяву, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод" зареєстровано 07.02.1992 у якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, основним видом діяльності якого є КВЕД 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (а.с. 18).

Наказом відповідача за № 48-П від 05.02.2020 на підставі доручення Прем`єр-міністра України № 2777/1/1-20 від 29.01.2020 та листа Державної екологічної інспекції України №850/2./8-20 від 05.02.2020, начальнику відділу державного екологічного нагляду (контролю) поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами Замушинській Ю.Ф. в період з 10.02.2020 по 21.02.2020 наказано забезпечити організацію та проведення позапланової перевірки Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с. 19).

05.02.2020 відповідачем було видано Направлення № 095 на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" (а.с. 20). Підстава для здійснення перевіркм вказано: доручення Прем`єр-міністра України № 2777/1/1-20 від 29.01.2020 та лист Державної екологічної інспекції України № 850/2./8-20 від 05.02.2020 щодо здійснення позапланового заходу державного нагляду.

Предмет перевірки: дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Інформація про здійснення попереднього заходу: позапланова перевірка 04.06.2019.

У період з 10.02.2020 по 21.02.2020 посадовими особами Державної екологічної інспекції України у Вінницькій області було проведено позапланову перевірку Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" на дотримання вимог природоохоронного законодавства.

Згідно Акта обстеження засміченої земельної ділянки від 12.02.2020 встановлено, що на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні у Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" виявлено несанкціоноване розміщення відходів (будівельні відходи, залишки від харчових продуктів) на відкритому грунті у несанкціонованому місці, що призвело до її засмічення.

Згідно із Акта від 21.02.2020 № 126/ВН складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, було виявлено наступні порушення:

1. Первинний облік забору води з артезіанської свердловини не здійснюється в журналі згідно водовимірювальної апаратури. На артезіанській свердловині відсутня водовимірювальна апаратура;

2. На підприємстві не забезпечено відбір проб підземних вод із спостережних свердловин згідно вимог ДСТУ 150 5667-11:2005 (настанови щодо відбирання проб підземних вод Наказ №57 від 03.03.2005р.) тому відповідно не вживаються заходи щодо попередження забруднення підземних вод;

3. На території підприємства відсутня зливова каналізація водовідведення дощових та снігових стічних вод та відсутній організований їх випуск;

4. На території основного виробництва за адресою АДРЕСА_1 розміщено виробництва та побутові відходи на відкритому грунті у несанкціонованому місці, що призвело до засмічення земельної ділянки. Розміри засміченої земельної ділянки площею 6 м2;

5. Під час перевірки на проммайданчику смт. Тростянець, вул Соборна, 14, виявлено стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме ділянки зберігання, пелет лушпиння соняшнику, опалювальний пункт, накопичувач барди, тощо, які експлуатуються за відсутності дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря;

6. Підприємством не виконано умови дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №5/1 від 09.07.2018 щодо здійснення контролю за дотриманням встановлених гранично допустимих викидів забруднюючих речовин (речовини у вигляді суспендованих твердих частинок) на джерелі викиду №1- труба котельні у 2019 рот; №5 від 19 10 2017 р щодо зменшення викидів забруднюючих речовин, які супроводжуються неприємним різким запахом, що періодично завдає суттєвих незручностей за межами об`єкту. При цьому, 19.02.2020 Сьомим апеляційним адміністративним судом прийнято рішення анулювати дозвіл №5 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 19.10.2017;

7. Не визначено склад і властивості відходів, що утворюються;

8. Не ведеться первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються;

9. Допускається зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;

10. Не здійснюється контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;

11. Не забезпечується професійна підготовка, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами;

12. Паспорт місця видалення відходів ведеться з порушеннями (невідповідність даних в паспорті МВВ щодо об`ємів відходів, що утворюються);

13. Не подається статистична звітність про відходи;

14. Реєстрові карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів складені з порушеннями (не на всі відходи складено реєстрові карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів (в тому числі відходи, що утворюються в процесі спалювання паливних пелет, відходи- ємності для зберігання небезпечних хімічних речовин та інш.), не проведено щорічного перегляду реєстрових карт);

15. Не здійснюється моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів (а.с. 21-56).

На підставі виявлених в ході перевірки порушень, відповідачем 24.02.2020 винесено Припис, згідно якого позивача зобов`язано усунути виявлені порушення, шляхом:

1. На території основного виробництва за адресою вул. Соборна, 14 в смт. Тростянець ліквідувати (та в подальшому не допускати) засмічення виробничими та побутовими відходи земельної ділянки площею 6м2;

2. Забезпечити постійний контроль за якістю підземних вод із спостережувальних свердловин в районі бардополів (відбір проб вод із спостережних свердловин здійснювати згідно вимог ДСТУ КО 5667-11:2005 (Наказ № 57 від 03.03.2005));

3. Обладнати на території підприємства мережу зливової каналізації та організувати місце випуску дощових та снігових стічних вод;

4. Встановити водовимірювальну апаратуру та забезпечити первинний облік забору води в журналі;

5. Отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: ділянки зберігання пелет лушпиння соняшнику, опалювальний пункт, накопичувач барди, , навантаження/ розвантаження пелет, КНС тощо, на проммайданчику (смт. Тростянець, вул. Соборна, 14);

6. Виконати умови діючих дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №5/1 від 09.07.2018 р. та №5 від 19.10.2017 р.) Не здійснювати викидів в атмосферне повітря без дозволу;

7. Визначити склад і властивості відходів, що утворюються (в тому числі відходи - барда мелясна);

8. Запровадити та вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються;

9. Не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах;

10. Здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів;

11. Забезпечити професійну підготовку, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами;

12. Забезпечити ведення паспорта місця видалення відходів відповідно до законодавства. Щорічний перегляд паспорта МВВ провести за результатами спостережень, контрольних замірів, додаткових робіт тощо;

13. Забезпечити подання статистичної звітності про відходи;

14. Реєстрові карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів вести відповідно до законодавства: скласти реєстрові карти об`єктів утворення, оброблення та утилізації відходів на всі види відходів, що утворюються та забезпечити проведення щорічного перегляду реєстрових карт;

15. Здійснювати моніторинг місць утворення, зберігання і видалення відходів.

Даний припис направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 25.02.2020 (а.с.57-59).

Вважаючи вищевказаний припис незаконним та протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2017 № 275 (далі - Положення №275), Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) (далі - Інспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Підпунктом 2 пункту 4 Положення №275 передбачено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства, зокрема щодо наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин.

Правовий статус Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (на момент спірних правовідносин) регулювався Положенням про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312 (далі - Положення №312).

Пунктом 1 розділу І Положення №312 визначено, що державна екологічна інспекція в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - Інспекція) є територіальним органом Державної екологічної інспекції України (далі - Держекоінспекція) та їй підпорядковується.

Згідно з п. 3 Положення, основними завданнями Інспекції є реалізація повноважень Держекоінспекції у межах відповідної території.

Відповідно до п 2 розділу II Положення, Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, зокрема щодо: виконання загальнодержавних, галузевих або регіональних природоохоронних програм; наявності та додержання умов дозволів на викиди забруднюючих речовин; забезпечення безперебійної ефективної роботи і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів забруднюючих речовин; додержання нормативів у галузі охорони атмосферного повітря; додержання екологічних показників нафтопродуктів (бензину автомобільного та дизельного палива), які реалізуються шляхом оптової та роздрібної торгівлі суб`єктами господарювання; порядку провадження діяльності, спрямованої на штучні зміни стану атмосфери і атмосферних явищ у господарських цілях; надання своєчасної, повної та достовірної інформації про стан атмосферного повітря, визначення видів і обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря.

Відповідно до пункту 3 розділу II Положення Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням, здійснює лабораторні вимірювання (випробування).

За правилами п. 5 розділу II Положення, Інспекція звертається до суду із позовом щодо обмеження чи зупинення діяльності підприємств і об`єктів незалежно від їх підпорядкування та форми власності, якщо їх експлуатація здійснюється з порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, вимог дозволів на використання природних ресурсів, з перевищенням нормативів гранично допустимих викидів впливу фізичних та біологічних факторів і лімітів скидів забруднюючих речовин.

З огляду на наведене Державна екологічна інспекція України у Вінницькій області наділена повноваженнями на проведення перевірок на дотримання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері екологічної безпеки.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначено Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V).

Згідно зі статтею 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища; заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку (п. 3 ст. 4 Закону №877-V).

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи (п. 11 ст. 4 Закону № 877-V).

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є серед іншого доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Згідно зі ст. 7 Закону № 877-V для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає відповідний наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, і предмет перевірки, та на підставі якого оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, що підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Перед початком перевірки суб`єкта господарювання посадові особи, які проводять перевірку, пред`являють керівнику суб`єкта господарювання або уповноваженій ним особі направлення та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу, і надають суб`єкту господарювання копію направлення на перевірку, а також інформують цих осіб про мету перевірки.

Крім того, цією ж нормою встановлено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства.

Суд зауважує, що перевірка була проведена за дорученням Прем`єр-міністра України та Листа Державної екологічної інспекція України. Останній, в свою чергу, не належить до числа виключних підстав для її проведення, передбачених ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V.

Як вбачається з Направлення на перевірку № 095 від 05.02.2020 її предметом зазначено дотримання вимог природоохоронного законодавства (а.с. 20).

У даному випадку суд зазначає, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються виключно ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для її здійснення, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні на проведення заходу державного нагляду (контролю)).

Натомість, направлення від 05.02.2020 № 095 не відповідає вимогам абз. 9 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, не містить питань необхідність перевірки яких, стала підставою для здійснення такої перевірки, при цьому зазначено в загальному - "дотримання вимог природоохоронного законодавства Державним підприємством "Тростянецький спиртовий завод".

На думку суду, підстави проведення перевірки, зазначені в документах на перевірку, повинні бути очевидними і зрозумілими не лише для контролюючого органу, але й для суб`єкта господарювання, що безпосередньо пов`язано з реалізацією останнім права на захист своїх інтересів. Проте, у даному випадку, контролюючий орган зіслався на загальні положення, без конкретного формолювання, що дає право відповідачу провести перевірку поза межами питань, необхідність дослідження яких стала підставою для здійснення відповідного заходу.

У справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

За наведених обставин, суд вважає що відповідач не дотримався принципу "належного урядування", оскільки чіткої підстави з обов`язковим зазначенням питань у направленні на проведення заходу державного нагляду (контролю) не було, як не було вказано у наказі на проведення перевірки, чим порушено право позивача на належний захист своїх інтересів.

Відповідно до Акта від 21.02.2020 № 126/ВН в ході перевірки досліджувалися питання, щодо охорони земельних ресурсів, охорони та раціонального використання вод та відтворення водних ресурсів, охорони атмосферного повітря, поводження з відходами.

Натомість, як зазначено вище, підставою для здійснення позапланового заходу вказано ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, тобто у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

При цьому зміст Акта від 21.02.2020 № 126/ВН не містить інформації про вчинення позивачем, системних порушень норм природоохоронного законодавства та/або настання події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Відтак, виходячи з обставин справи відповідач діяв усупереч вимог Закону №877-V, ініціювавши проведення позапланового заходу без наявних на те підстав.

Щодо порушень відображених у Приписі від 24.02.2020 суд зазначає наступне.

З приводу порушення № 1, а саме на території основного виробництва за адресою АДРЕСА_1 ліквідувати (та в подальшому не допускати) засмічення виробничими та побутовими відходи земельної ділянки площею 6м2, то судом установлено таке.

Відповідно до Акта від 21.02.2020 № 126/ВН посадовими особами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області при проведенні обстеження території підприємства встановлено, що території основного виробництва за адресою АДРЕСА_1 виявлено розміщення відходів виробництва та побутових відходів на відкритому грунті у несанкціонованому місці без дозвільних документів, що призвело до засмічення земельної ділянки, розміри засміченої ділянки становлять 2 м х3 м., площа 6 кв.м., відходи розміщено суцільним шаром, товщиною 0,2 м.

Крім того відповідно до Акта обстеження засміченої земельної ділянки від 12.02.2020 встановлено, що на земельній ділянці, яка перебуває в постійному користуванні у Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" виявлено несанкціоноване розміщення відходів (будівельні відходи, залишки від харчових продуктів) на відкритому грунті у несанкціонованому місці, що призвело до її засмічення.

Разом з тим, як зазначає позивач у позовній заяві станом на момент завершення перевірки а також на момент прийняття оскаржуваного Припису ним усунуто засмічення земельної ділянки.

Доказів протилежного відповідачем не надано, хоча відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо усунення порушення №2, а саме забезпечити постійний контроль за якістю підземних вод із спостережувальних свердловин в районі бардополів (відбір проб вод із спостережних свердловин здійснювати згідно вимог ДСТУ КО 5667-11:2005 (Наказ № 57 від 03.03.2005)), суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 105 Водного кодексу України передбачено, що підприємства, установи і організації, діяльність яких може негативно впливати на стан підземних вод, особливо ті, які експлуатують накопичувачі промислових, побутових і сільськогосподарських стоків чи відходів, повинні здійснювати заходи щодо попередження забруднення підземних вод, а також обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод.

Всі свердловини на воду, не придатні для експлуатації, покинуті спостережні та пошукові свердловини на всі види корисних копалин, а також вертикальні й інші гірничо-пошукові та експлуатаційні гірничі виробки і покинуті криниці повинні бути затампоновані чи ліквідовані.

Аналіз наведеної норми чинного законодавства свідчить, що обладнувати локальні мережі спостережувальних свердловин для контролю за якісним станом цих вод підприємство повинні у разі, якщо їх діяльність може негативно впливати на стан підземних вод. Водночас, матеріали перевірки не містять доказів здійснення позивачем негативного впливу на стан підземних вод. Крім того, відповідно до матеріалів перевірки посадовими особами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області не відбирались зразки ґрунту та води на предмет виявлення забруднення підземних вод. Також суд зазначає, що Акт від 21.02.2020 № 126/ВН не містить інформації про виявлення наявного чи можливого негативного впливу на стан підземних вод.

На противагу цьому, відповідно до Акта від 21.02.2020 № 126/ВН судом встановлено, що підприємством при проведенні перевірки представлено посадовим особами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області протоколи дослідження якості підземних вод спостережних свердловин від 11.02.2019 та від 16.05.2019, проведених лабораторією КП "Вінницяоблводоканал". На момент проведення перевірки оголовки діючих свердловин заварені металевими пластинами.

Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем ч. 1 ст. 105 Водного кодексу України є необгрунтованими.

Щодо усунення порушення №3, а саме обладнати на території підприємства мережу зливової каналізації та організувати місце випуску дощових та снігових стічних вод, суд зазначає, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї.

Згідно з Актом від 21.02.2020 № 126/ВН посадовими особами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області при проведенні обстеження території підприємства встановлено, що на території підприємства відсутня зливова каналізація водовідведення дощових та снігових стічних вод та відсутній організаційний їх випуск.

Одночасно встановлено, що господарсько побутові стоки відводяться у вигрібну яму та в подальшому викачуються асенізаційним транспортом ДП "Бершадьводоканал" КП "Вінницяоблводоканал", з подальшим їх вивезенням на очисні споруди на підставі договору.

З огляду на викладене, суд зазначає, що водовідведення стічних вод позивачем здійснюється у спеціально обладнаний вигріб. Також позивачем здійснюються заходи щодо вивозу стоків із вигрібу, що вказує на належний позивачем спосіб утримання території та відведення стоків.

Натомість відповідачем не надано до матеріалів справи доказів забруднення водних ресурсів, їх нераціонального використання, порушення прав щодо водокористування інших осіб тощо.

Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем п. 4 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України не доводяться належними доказами, а відтак судом відхиляються.

Щодо усунення порушення №4, а саме встановити водовимірювальну апаратуру та забезпечити первинний облік забору води в журналі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 44 Водного Кодексу України водокористувачі зобов`язані здійснювати засобами вимірювальної техніки, у тому числі автоматизованими, облік забору та використання вод, контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Відповіднодо п. 1. 7 Порядку ведення державного обліку водокористування, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 16.03.2015 №78 визначено, що за відсутності засобів вимірювальної техніки, Звіт про використання води складається за технологічними даними (з використанням побічних методів обліку).

Аналіз зазначених норм дає підстави стверджувати про можливість ведення обліку використаної води з використанням побічних методів обліку за технологічними даними, без встановлення засобів вимірювальної техніки, а отже, вимога про встановлення позивачем водовимірювальної апаратури для обліку водоспоживання є безпідставною.

Щодо усунення порушення №5 та 6, а саме отримати дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а саме: ділянки зберігання пелет лушпиння соняшнику, опалювальний пункт, накопичувач барди, навантаження/ розвантаження пелет, КНС тощо, на проммайданчику (смт. Тростянець, вул. Соборна, 14) та виконати умови діючих дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №5/1 від 09.07.2018 та №5 від 19.10.2017) Не здійснювати викидів в атмосферне повітря без дозволу, суд зазначає таке.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" підприємства, установи, організації та громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів.

Частиною 5 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися після отримання дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до другої або третьої групи, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб`єкту господарювання, об`єкт якого належить до першої групи, суб`єкту господарювання, об`єкт якого знаходиться на території зони відчуження, зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Законом України "Про перелік документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності" від 19.05.2011 N 3392-VI затверджено Перелік таких документів (додаток до Закону).

Пунктом 30 Переліку передбачено дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення та оплати робіт, пов`язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян-підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 N 302, дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб`єкт господарювання) експлуатувати об`єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб`єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди.

Як зазначено в Акті від 21.02.2020 № 126/ВН посадовими особами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області при проведенні обстеження території підприємства встановлено стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які експлуатуються та не передбачені діючими дозволами на викиди, а саме ділянки зберігання пелет лушпиння соняшнику, опалювальний пункт, накопичувач барди тощо. Також наявні джерела не передбачені дозволом, які на момент перевірки не експлуатувалися: навантаження/розвантаження пелет, КНС.

Разом з тим суд зазначає, що в Акті від 21.02.2020 №126/ВН посадовими особами Державної екологічної інспекції у Вінницькій області при проведенні обстеження території підприємства встановлено, що на час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод" діяльності не здійснював. Крім того, під час проведення перевірки не встановлювались обставини того, чи здійснювався викид забруднюючих речовин взагалі.

Суд також звертає увагу, що Порядком ведення державного обліку в галузі охорони атмосферного повітря, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.12.2001 №1655 (далі Порядок №1655) визначено єдину систему ведення в галузі охорони атмосферного повітря державного обліку об`єктів (підприємств, установ, організацій та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності), які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і на стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, видів і ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Пунктом 2 Порядку №1655 визначено, що державний облік ведеться з метою регулювання викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря із стаціонарних та пересувних джерел, ступенів впливу на його стан фізичних та біологічних факторів.

Згідно із розділом 2 Інструкції про порядок та критерії взяття на державний облік об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 10.05.2002 №177, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 22.05.2002 за №445/6733 (далі Інструкція № 177), узяття на державний облік здійснюється за такими критеріями: об`єктів - якщо в їх викидах присутня хоча б одна забруднююча речовина (або група речовин), потенційний викид якої рівний або перевищує величину, зазначену в Переліку забруднюючих речовин та порогових значень потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік; видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, - за умови, що обсяг потенційних викидів рівний або перевищує порогові значення за окремою речовиною або групою речовин, наведених у додатку 1 до цієї Інструкції.

Потенційний викид - це максимальний загальний обсяг викидів забруднюючої речовини із стаціонарних джерел при роботі підприємства в режимі номінального навантаження технологічного обладнання, що передбачається проектно-кошторисною документацією.

Додаток 1 до Інструкції визначає перелік забруднюючих речовин на порогові значення потенційних викидів, за якими здійснюється державний облік.

Таким чином, для визначення об`єктів, які справляють або можуть справити шкідливий вплив на здоров`я людей і стан атмосферного повітря, видів та обсягів забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря без відповідного дозволу, потрібно провести заміри та встановити чи присутня хоча б одна забруднююча речовина та чи вона перевищує дозволену кількість викидів.

Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідачем не надано належного документального підтвердження того, що позивачем у своїй діяльності здійснюються викиди забруднюючих речовин, що справляють негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища на момент проведення перевірки.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем під час проведення перевірки позивача на предмет дотримання вимог природоохоронного законодавства було вчинено необхідні дії щодо відбору проб та інструментально-лабораторні вимірювання для з`ясування чи дійсно в ході здійснення господарської діяльності здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. А за умови того, що на час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) ДП "Тростянецький спиртовий завод" діяльності не здійснював, а максимальний загальний обсяг викидів забруднюючої речовини із стаціонарних джерел вимірюється при роботі підприємства в режимі номінального навантаження технологічного обладнання, то такі висновки є не доведеними та передчасними.

Разом з тим, покликання відповідача на ту обставину, що Сьомим апеляційним адміністративним судом прийнято рішення про анулювання дозволу на викиди у державного підприємства, судом відхиляються з огляду на те, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2020 по справі №120/2136/19-а скасована постановою ВС від 30 липня 2020 року. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі №120/2136/19-а, яким відмовлено в задоволені позову залишено без змін, змінивши мотивувальну частину в редакції постанови Верховного Суду.

Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем абз. 2 ч. 1 ст. 10 та ч. 5, 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" є необгрунтованими.

Щодо порушень №7-15, то суд зазначає, що такі порушення стосуються правил поводження з відходами та є неконкретизованими, та носять загальний характер.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 1 Закону України "Про основи, засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавство.

У приписі щодо усунення порушень природоохоронного законодавства має бути зазначено які саме порушення допущене та строки їх усунення.

Проте зі змісту п. 8-10, 15 Припису вбачається що вони містить зобов`язання з 25.02.2020 та з 01.03.2020 і постійно дотримуватися законодавства у сфері поводження з відходами тобто у майбутньому. При цьому сам відповідач зазначає, що Припис підлягає обов`язковому виконанню у встановлені терміни, проте чіткі терміни не встановлює, натомість вказує "постійно", "в подальшому", "щорічно". Такі визначення, на думку суду, не можна вважати встановленою межею, а фактичний контроль не може бути безмежним.

Так, суд наголошує, що позивач з огляду на сферу його господарської діяльності, зобов`язаний дотримуватися вимог природоохоронного законодавства протягом всього часу її провадження, а відповідач не позбавлений права здійснювати відповідний контроль за таким дотриманням, однак у межах та в спосіб передбачений законодавством.

Відповідно до частини 9 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», невиконання приписів, розпоряджень та інших розпорядчих документів органу державного нагляду (контролю) тягне за собою застосування штрафних санкцій до суб`єкта господарювання згідно із законом.

Відтак, оскільки вказаною нормою передбачена відповідальність за невиконання припису контролюючого органу, то суд зазначає, що припис, який надається підприємству до виконання, має містити чітку вказівку на дії, які суб`єкт господарювання повинен вчинити для усунення порушень. Тобто, припис не може бути декларативним, посилатися на загальні норми законодавства, яких підприємство повинно дотримуватися повсякчасно на протязі всієї своєї діяльності і без наявності такої вимоги контролюючого органу.

Також при вирішенні спору суд звертає на те, що припис від 24.02.2020 позивачу направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення 25.02.2020. Натомість вимагається п. 1 припису виконати до 26.02.2020, тобто до того, як його вручено, що також не відповідає принципу належного урядування.

У рішенні ЄС у справі "Лелас проти Хорватії" вказано, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів того, що оскаржуваний Припис від 24.02.2020 був прийнятий з додержанням вимог законодавства, а отже є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази надані сторонами по справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2102,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Припис від 24.02.2020 складений Державною екологічною інспекцію України у Вінницькій області.

Стягнути на користь Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції України у Вінницькій області сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод" (код ЄДРПОУ - 05459157, місцезнаходження: вул. Соборна, 14, смт. Тростянець, Вінницька область, 24300); Державна екологічна інспекція України у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 37979894, місцезнаходження: вул. 600-річчя, 19, м. Вінниця, 21000)

Повний текст рішення складено: 11.11.2020

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна