Справа № 463/10648/20
Суддя: Леньо С. І.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/463/217/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

представника позивача Антоніва В.В.

перекладача Базиляк Л.В.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про затримання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення про затримання громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його ідентифікації.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач 07.11.2020 о 01:50 год., діючи в складі групи осіб, спільно з двома громадянами Сирії та громадянином Іраку, вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділу прикордонної служби «Смільниця» (тип Б) Львівського прикордонного загону. За вчинення таких дій 10.11.2020 року Старосамбірським районним судом Львівської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Відповідач немає оригіналів документів, які підтверджують його особу та про право перебування на території України. Таким чином, особа відповідача не встановлено, а згідно наданої ним інформації на територію України він потрапив незаконно. З огляду на зазначене, просить ухвалити рішення про затримання відповідача з метою його ідентифікації.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених вище мотивів.

Відповідач в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечив. Підтвердив факт незаконного перетинання державного кордону України, а також повідомив, що немає оригіналів документів, які посвідчують його особу. Не хоче бути затриманим та має намір потрапити до країн Європейського Союзу де проживають його родичі.

Заслухавши доводи представника позивача, пояснення відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до обставин справи відповідач 07.11.2020 о 01:50 год., діючи в складі групи осіб, спільно з двома громадянами Сирії та громадянином Іраку, вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Республіку Польща, внаслідок чого був затриманий прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» від відділу прикордонної служби «Смільниця» (тип Б) Львівського прикордонного загону.

За вчинення таких дій постановою Старосамбірського районного суду Львівської області від 10.11.2020 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст. 204-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач особисто підтвердив, що документи, які надають йому право на перебування в Україні, а також документи, які посвідчують його особу у нього відсутні.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до ч. 4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Аналогічні положення викладені в пункті 12 Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, яка затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

З аналізу наведених норм слід зробити висновок, що з метою ідентифікації особи до неї можуть бути застосовані заходи, передбачені статтею 289 КАС України, а саме - затримання, строк якого не може перевищувати шести місяців.

Таким чином, оскільки оригінал документа, який посвідчує особу відповідача відсутній і останній не може надати такого документа, а також не надає документів, які підтверджують право перебування на території України, слід вважати встановленим, що існують об`єктивні перешкоди в ідентифікації особи відповідача, що в свою чергу є підставою для його затримання з метою ідентифікації.

В такому випадку позов належить визнати обґрунтованим та задовольнити.

Керуючись ст. ст. 241, 244, 246, 289, 371 КАС України, ст. ст. 4, 9, 16, 29 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Затримати громадянина Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його ідентифікації на строк достатній для ідентифікації особи, але який не може перевищувати шести місяців, починаючи з часу фактичного затримання, а саме з 01:50 год. 07.11.2020.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ст. 289, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Леньо С. І.