Справа № 520/10771/2020
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 р. № 520/10771/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПРА-СОФТ" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІПРА-СОФТ" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.03.2020 №3, винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області, згідно якого ТОВ «ІПРА-СОФТ» нараховано грошове зобов`язання у розмірі 301677,50 грн, з яких 241342 грн - податкове зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» та 60335,50 грн - штрафна (фінансова) санкція.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення відповідача є протиправним та таким, що прийняте всупереч нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 15.09.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, які міститься в матеріалах справи.

Представником Головного управління ДПС у Харківській області 02.10.2020 до суду надано відзив на позов, в якому зазначено, що оскаржуване рішення відповідача є правомірним, та прийнятим з дотриманням вимог чинного законодавства. В задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Оцінивши повідомлені сторонами обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в період з 23.11.2019 по 16.12.2019, термін проведення перевірки продовжувався з 17.12.2019 по 08.01.2020, згідно з наказом ГУ ДПС у Харківській області від 16.12.2019 № 3027 «Про продовження строку проведення документальної планової перевірки ТОВ «Іпра-Софт» ()» на підставі направлень від 22.11.2019 №2887, №2888, №2889, №2890, №2891, виданих Головним управлінням ДПС у Харківській області, відповідно до пункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20. статті 75. статті 77, статті 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 19.07.2019 №5117 із змінами, внесеними наказами від 08.11.2019 №5590, від 21.11.2019 №2350, наказу від 06.09.2019 №211, була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «ІПРА-СОФТ» (), з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної планової виїзної перевірки.

За результатами перевірки було складено Акт від 14.01.2020 №/20-40-05-03-08/32566370 «Про результати документальної планової/позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІПРА-СОФТ» податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018», відповідно до якого встановлено: 1) заниження податку на прибуток всього у сумі 241342,0 грн, у тому числі за 2018 рік в сумі 241342,0 грн за рахунок: порушення п. 44.2 ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134, ст. 137 Податкового кодексу України від 02.12.2010 2755-VI (у редакції Закону України від 28.12.2014 №71-VIII), Національного Положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Витрати» П (С)Б016), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п. 2 ст. 3. ст. 4, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності» (далі - П(С)БО 1), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 за №336/22868, наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», зареєстрованого і Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704, в результаті включення до складу витрат на придбання послуг без підтверджуючих документів за період 01.01.2016 - 31.12.2018 на загальну суму 1340787,0 грн, у тому числі за 2018 рік у сумі 1340787,00 грн; 2) пп. Б п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010, підприємством у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ) за 4 квартал 2017 року було помилково повідомлено про нарахування доходу у вигляді дивідендів (пп. 164.2.8 ПКУ), код ознаки доходу 109 (нарахування доходів у вигляді дивідендів у 4 кварталі 2017 року підприємством не здійснювалось). Зазначене порушення призвело до подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 4 кварта 2017 року з недостовірними відомостями про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, та такі недостовірні відомості призвели до збільшення податкових зобов`язань платників податку. 11.05.2018 підприємством надано уточнюючий розрахунок за 4 квартал 2017 року з ознакою виключення нарахування таких доходів (термін подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 4 квартал 2017 року від 09.02.2018 року); 3) ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI, підприємством, занижено базу нарахування єдиного внеску за: - березень 2017 року (звіт від 13.04.2017 №) на 637,81 грн, яку підприємством відкориговано самостійно в звіті за травень 2017 року (звіт від 16.06.2017 №). Внаслідок чого занижено суму нарахованого єдиного внеску за березень 2017 у сумі 140,32 грн (звіт від 13.04.2017 №), яку самостійно не відкориговано та не зазначено в стр. 4 платником у звіті за травень 2017 (звіт від 16.06.2017 №); - квітень 2017 року (звіт від 19.05.2017 №8) на 316,77 грн, яку підприємством відкориговано самостійно в звіті за травень 2017 року (звіт від 16.06.2017 №). Внаслідок чого занижено суму нарахованого єдиного внеску за квітень 2017 у сумі 69,69 грн (звіт від 19.05.2017 №8), яку самостійно не відкориговано та не зазначено в стр. 4 платником у звіті за травень 2017 (звіт від 16.06.2017 №). За актом перевірки разом донараховано єдиного внеску у сумі 210,01 грн.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки та на підставі Акту перевірки від 14.01.2020 №/20-40-05-03-08/32566370 відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 05.03.2020 №3, згідно якого ТОВ «ІПРА-СОФТ» нараховано грошове зобов`язання у розмірі 301677,50 грн, з яких 241342 грн - податкове зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» та 60335,50 грн - штрафна (фінансова) санкція.

23.04.2020 ТОВ «ІПРА-СОФТ» звернулось до ДПС України з адміністративною скаргою на податкове повідомлення - рішення від 05.03.2020 №3.

06.08.2020 головному бухгалтеру ТОВ «ІПРА-СОФТ» інспектори ГУ ДПС у Харківській області повідомили про те, що до ГУ ДПС у Харківській області надійшло рішення ДПС України за результатом розгляду адміністративної скарги ТОВ «ІПРА-СОФТ». В даному рішенні було зазначено про те, що адміністративна скарга ТОВ «ІПРА-СОФТ» залишена без задоволення, а оскаржуване податкове повідомлення - рішення - без змін, проте позивачем дане рішення отримано не було.

Після того, як 06.08.2020 ТОВ «ІПРА-СОФТ» стало відомо про існування податкового боргу та, відповідно, негативного рішення ДПС України за результатом розгляду адміністративної скарги, 07.08.2020 позивачем було направлено на адресу ДПС України лист із проханням повторно надіслати рішення за результатами розгляду даної апеляційної скарги.

Вважаючи дане податкове повідомлення - рішення протиправним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Так, у п.п. 3.1.1.2. п. 3.1. Акту перевірки від 14.01.2020 №/20-40-05-03-08/32566370 зазначено: «ТОВ «ІПРА-СОФТ» отримувало послуги на підставі актів, оформлених з порушенням діючого законодавства, а саме відсутні обов`язкові реквізити первинного бухгалтерського документу (за змістом актів виконаних робіт неможливо встановити, які саме роботи було виконано і в якому обсязі, відсутні печатки та підписи), що є порушенням статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (із змінами і доповненнями), тому сума витрат, понесена від послуг та ТМЦ, отриманих від ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО», податковий номер 38233449 (Технічне переоснащення енергоблоків), ТОВ «Технологічні Системи», податковий номер 23783619 (Будівельно-монтажні роботи) виключається зі складу витрат ТОВ «ІПРА-СОФТ» за період 2018 рік на загальну суму 1340787,00 грн».

Як зазначено у самому Акті перевірки та підтверджується копією Акту про залиття, аварію, що трапилась на системі опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 27.08.2019, проведення планової документальної перевірки у зв`язку із втратою документів та необхідністю їх поновлення відповідно до п. 44.5. ст. 44 Податкового кодексу України, було перенесено на строк 90 днів.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, обсяг документів, які були пошкоджені внаслідок прориву труб у системі опалення і холодного водопостачання, був досить значним. Практично вся звітна документація, а також договірна документація з контрагентами ТОВ «ІПРА-СОФ Г» за останні 2 роки була пошкоджена або взагалі знищена. За три місяці, які надавались підприємству для їх відновлення, ТОВ «ІПРА-СОФТ» доклало великих зусиль, аби привести до належного стану усю звітну та договірну документацію.

У таблиці, наведеній на 10 сторінці Акту перевірки, містяться посилання на номери і дати актів виконаних робіт, які на думку посадових осіб відповідача були заповнені з недоліками, що і поставило під сумнів правомірність декларування ТОВ «ІПРА-СОФТ» у перевіряємому періоді витрат на суми, зазначені у актах виконаних робіт.

Недоліки у заповненні акту виконаних робіт №010/03 від 17.12.2018, укладеного з ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО», акту виконаних робіт №5 від 22.03.2018 та акту №6 від 22.03.2018, укладених з ТОВ «Технологічні системи», на думку ревізорів-інспекторів, полягали у тому, що за змістом даних актів неможливо встановити, які саме роботи було виконано і в якому обсязі, а також на актах відсутні печатки і підписи.

Так, суд зазначає, що в актах виконаних робіт деталізовано роботи, які виконуватись та можливо встановити їх обсяг, оскільки дані акти складені за типовою формою КБ-2-В, і у них міститься максимальна деталізація не тільки обсягу виконаних будівельних робіт, а і витрат на використане обладнання, деталі, матеріали, експлуатацію машин і заробітну плату працівників. Фактично, дані акти містять повний звіт підрядника перед замовником щодо обсягу виконаних робіт, а також цілісний кошторис вартості таких робіт.

Щодо відсутності печаток та підписів на даних актах позивачем у позовній заяві зазначено, що в процесі відновлення та перепідписання нових екземплярів документів могла бути імовірність того, що деякі екземпляри з усієї кількості документів могли бути пропущені і випадково не підписані.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд зазначає, що використання печатки на даний час не є обов`язковим, а тому відсутність даного реквізиту на документі не робить його таким, що має певні недоліки і може бути підставою для подальшого донарахування податкових зобов`язань.

Відповідно до положень ст. 581 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків. Такий реквізит, як печатка підприємства, не передбачений і положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Також, на актах виконаних робіт були зазначені посади осіб, які мають право підписувати первинний документ, а також їх прізвища та ініціали. Зазначений факт не заперечується і з боку ревізорів-інспекторів, оскільки будь-які інші зауваження, окрім відсутності печатки і підпису, відсутні. В той же час, положення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачають, що первинні документи повинні обов`язково містити або підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, наявність посади, прізвища та ініціалів особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, є достатніми для ідентифікації. Отож, відсутність підпису посадової особи та печатки підприємства не може свідчити про наявність недоліків у заповненні первинних документів.

Акти виконаних робіт №010/03 від 17.12.2018, №5 від 22.03.2018 та акт №6 від 22.03.2018 підписані керівниками суб`єктів господарювання і їх підписи завірено печатками підприємств.

Крім того суд зазначає, що господарські операції ТОВ «ІПРА-СОФТ» та його контрагентами ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» і ТОВ «Технологічні системи» також є об`єктами оподаткування податком на додану вартість.

У п. 3.1.2.2. Акту перевірки зазначено наступне: «В структурі податкового кредиту, задекларованого ТОВ «ІПРА-СОФТ» згідно з поданими податковими деклараціями, найбільший вплив мали такі показники: 1) Перевіркою відображеній у рядку 10.1 Декларацій «Придбання товарів/послуг на митній території України з основною ставкою» показників за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 у загальній сумі 7098261 грн встановлено що істотний вплив на формування цих показників мало здійснення операцій з придбання будівельних матеріалів, електроприладів, панелі монтажні, металоконструкції. Проведеною перевіркою відображених показників в сумі 7098261 грн на підставі таких документів: отримані податкові накладні, реєстри отриманих податкових накладних, розшифровок в розрізі контрагентів, договори, контракти, товарно-транспортні накладні, прибуткові накладні, акти приймання-передачі послуг (виконання робіт), банківські виписки з додатками, обігово-сальдова відомість по бухгалтерському 20 «Виробничі запаси», 23 «Виробництво», 311 «Поточні рахунки в національній валюті», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками», 90 «Собівартість реалізації». 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», не встановлено завищення/заниження задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 10.1. Декларацій».

Те ж саме зазначено і на стор. 19 Акту перевірки стосовно відсутності заниження/завищення задекларованих суб`єктом господарювання показників у рядку 14 Декларацій «Коригування податкового кредиту». При чому, серед переліку контрагентів, по яким здійснено коригування, міститься інформація щодо ТОВ «Технологічні системи» і ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО».

Зазначене свідчить про наявність певних суперечностей щодо податкових правопорушень, зазначених у Акті перевірки. Так, по вказаним господарським операціям з ТОВ «Технологічні системи» і ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО», виписані податкові накладні, які були зареєстровані у Єдиному реєстрі ПН/PK та їх реєстрація не була ні анульованою, ні скасованою до теперішнього часу. Так, позиція відповідача є суперечливою, оскільки стверджуючи про недоліки у актах виконаних робіт з ТОВ «Технологічні системи» і ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО», мав бути відкоригований не тільки склад витрат, а і податковий кредит з ПДВ. Однак, у самому Акті перевірки зазначено про відсутність будь-яких фактів заниження чи завищення податкового кредиту, чим і підтверджується реальних господарських операцій з ТОВ «Технологічні системи» і ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО».

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на п. 2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88 (далі - Положення), зазначення, що первинні документи (на паперових та машинозчитувальних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати обов`язкові реквізити: назва підприємства, установи, від імені якої складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції та складання первинного документа.

Так, місце складання первинного документа вже давно не є обов`язковим реквізитом первинного документа, і чинною редакцією п. 2.4. Положення (останні зміни було внесено 03.08.2018) не передбачає такого обов`язкового реквізиту.

Положеннями ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», який має юридичну силу вищу, аніж наведене вище Положення, передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як зазначалось раніше, на актах виконаних робіт були зазначені посади осіб, які мають право підписувати первинний документ, а також їх прізвища та ініціали. Зазначений факт не заперечується і з боку ревізорів-інспекторів, оскільки будь-які інші зауваження, окрім відсутності печатки і підпису, відсутні. В той же час, положення ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачають, що первинні документи повинні обов`язково містити або підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Таким чином, наявність посади, прізвища та ініціалів особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, є достатніми для її ідентифікації.

Крім того, відповідач ставить під сумнів реальність господарських операцій між ТОВ «ІПРА-СОФТ» та його контрагентами ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» та ТОВ «Технологічні системи», зважаючи на певні недоліки в заповненні актів виконаних робіт форми КБ2в. Однак, аналіз чинної судової практики Верховного Суду та висновків, викладених у його постановах, свідчить про те, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.07.2020 по справі № 815/146/13-а).

Ця ж правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.05.2020 по справі №816/713/17 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.06.2019 по справі №813/3040/15.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що між ТОВ «ІПРА-СОФТ» та ТОВ «Технологічні системи» було укладено Договір №320/1 (субпідряду на будівельно-монтажні роботи) від 19.07.2017, згідно якого Замовник (ТОВ «ІПРА-СОФТ») доручає, а Підрядник (ТОВ «Технологічні системи») зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного Договору роботи, а саме будівельно-монтажні роботи з реконструкції електричної централізації залізничної станції Вуглекоксова-1 у цеху ЖДЦ, в обсягу, передбаченому Договірною ціною (Додаток № 1 до цього Договору). Роботи виконуються згідно проекту АПТА.623-10У-1-АЕЦ з урахуванням корегування.

Пунктом 3.1. Договору № 320/1 (субпідряду на будівельно-монтажні роботи) від 19.07.2017 передбачалось, що загальна вартість Робіт за Договором з урахуванням ПДВ складає 2040190,00 грн.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди №1 до Договору №320/1 від 19.07.2017 строк дії Договору було продовжено до 31.03.2018.

Згідно з п. 4.1. Договору №320/1 (субпідряду на будівельно-монтажні роботи) від 19.07.2017, розрахунки за виконані роботи проводяться поетапно за фактично виконані роботи Підрядником, протягом 5 (п`яти) робочих днів з 30 (тридцятого) календарного дня з дати виставлення рахунку, на підставі підписаного Замовником акту приймання виконаних підрядних робіт та податкових накладних.

У випадку порушення підрядником строків надання замовнику акту приймання виконаних підрядних робіт, строк оплати таких робіт складає 60 (шістдесят) календарних днів з дати виставлення рахунку, на підставі підписаного Замовником акта приймання виконаних підрядних робіт (або інших документів, узгоджених сторонами відповідно до п. 2.3. даного Договору) та податкових накладних.

Пунктом 2.5. Договору №320/1 (субпідряду на будівельно-монтажні роботи) від 19.07.2017 передбачалось, що фактичний строк закінчення робіт по окремим видам робіт визначається датою підписання замовником акту приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ 2в - Акт приймання виконаних будівельних робіт; форма КБ 3 - Довідка про вартість виконаних будівельних робіт; форма КБ 6 - Журнал обліку виконаних робіт; форма М 29 - Звіт про витрати основних матеріалів в будівництві, акт приймання обладнання, або інші).

Тобто, ТОВ «ІПРА-СОФТ» з ТОВ «Технологічні системи» працювало близько року. Загальна вартість робіт, яка була замовлена Позивачем у ТОВ «Технологічні системи» складала 2040190,00 грн. За фактом виконання ТОВ «Технологічні системи» певного обсягу будівельно-монтажних робіт між сторонами підписувався Акт приймання виконаних будівельних підрядних робіт форми КБ 2в, а також після чого Виконавцем - ТОВ «Технологічні системи» виставлявся рахунок на оплату, і ТОВ «ІПРА-СОФТ» мало оплатити Виконавцю виконані ним роботи.

Акти виконаних робіт №5 від 22.03.2018 та №6 від 22.03.2018, укладені з ТОВ «Технологічні системи», які відповідач вважає такими, що містять недоліки, були одними з актів, на підставі яких відбулась оплата ТОВ «ІПРА-СОФТ», як замовником, виконаних робіт.

Оплата ТОВ «Технологічні системи» за виконані будівельно-монтажні роботи підтверджується копіями наступних платіжних доручень ТОВ «ІПРА-СОФТ»: №6 від 09.01.2018, №17 від 16.01.2018, №70 від 29.01.2018, №78 від 01.02.2018, №119 від 27.02.2018, №157 від 23.04.2018, №252 від 02.08.2018, №2105 від 12.10.2018, №408 від 07.12.2018, №459 від 28.12.2018.

Оскільки ТОВ «Технологічні системи» виконувало будівельно-монтажні роботи по договору субпідряду, в подальшому надані даним підприємством підприємству Позивача роботи були передані ТОВ «ІПРА-СОФТ» підприємству ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» за Договором №801/16 У (підряду на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи) від 29.12.2016. За фактом передання ТОВ «ІПРА-СОФТ» підприємству ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» будівельно-монтажних робіт, які попередньо були виконані ТОВ «Технологічні системи», як субпідрядником, та, відповідно, оплачені, між ТОВ «ІПРА-СОФТ» та ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» було підписано Акт №19 від 23.03.2018 приймання виконаних будівельних робіт з розрахунками одиничної вартості за березень 2018 року, на підставі якого ТОВ «ІПРА-СОФТ» також отримало відповідну суму грошових коштів в порядку та строки, встановлені Договором № 801/16 У (підряду на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи) від 29.12.2016. Загальна вартість робіт, які ТОВ «ІПРА-СОФТ» мало виконати та передати ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», складала 24718762,00 грн.

Таким чином, у ТОВ «ІПРА-СОФТ» відбувся фактичний рух активів (грошових коштів), а також зміни у зобов`язаннях зі сплати податків та зборів у зв`язку з його господарською діяльністю, оскільки ТОВ «ІПРА-СОФТ» мало господарські взаємовідносини з підприємством, яке є не тільки платником податку на прибуток підприємств, але і податку на додану вартість, про що безпосередньо зазначено у кожному з актів виконаних робіт. За фактом підписання актів виконаних робіт або зарахування на рахунки підприємств у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровано податкові накладні з податку на додану вартість, які не скасовані та не анульовані. Більше того, посадовими особами відповідача у складеному ними Акті перевірки не ставиться питання щодо порушення ТОВ «ІПРА-СОФТ» положень чинного законодавства щодо нарахування та сплати податку на додану вартість, а також завищення податкового кредиту з податку на додану вартість, про що нами вже зазначалось у позовній заяві.

Крім того, між ТОВ «ІПРА-СОФТ» («Замовник») та TOB «ЕМВ- ЕНЕРГО» (Підрядник») було укладено Договір №01.12.010 від 16.06.2017, предметом якого відповідно до п. 1.1. цього Договору було прийняття Підрядником зобов`язання на свій ризик та своїми силами виконати за завданням Замовника, відповідно до Завдання на проектування (Додаток №1) розробити проект, виконати роботи згідно Відомості обсягів робіт по «Технічному переоснащенню енергоблоків №7,8 ДТЕК Придніпровська ТЕЦ для переведення котлів ТП-90 на використання вуглів газової групи а частині ПТК СКУ ПП» (Додаток № 2) та передати роботи з технічного переоснащення енергоблоків №7,8 ДТЕК Придніпровська ТЕЦ для переведення котлів ТП-90 на використання вуглів газової групи а частині ПТК СКУ ПП» на ДТЕК ПРИДНІПРОВСЬКА ТЕЦ.

Орієнтовна вартість робіт за Договором №01.17.010 від 16.06.2017 відповідно до п. 2.1. Договору не повинна була перевищувати 24085063,50 грн.

Порядок оплати виконаних робіт передбачався п.2.5., і сама оплата здійснювалась поетапно. Відповідно таких актів приймання виконаних будівельних робіт, як Акт №010/03 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року було декілька. І до усіх інших подібних актів приймання виконаних будівельних робіт у посадових осіб відповідача під час проведення податкової перевірки жодних зауважень не виникло.

Згідно з п. 7.1. Договору №01.17.010 від 16.06.2017 приймання виконаних робіт здійснюється сторонами по Актам приймання виконаних проектних робіт, актам приймання виконаних робіт (Форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних робіт (Форма КБ-3), які підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 12.1. Договору №01.17.010 від 16.06.2017 передбачалось, що він вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2017, а в частині прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі, але не виключно, гарантійних) - до повного виконання всіх прийнятих на себе зобов`язань.

Після укладення між ТОВ «ІПРА-СОФТ» та TOB «ЕМВ-ЕНЕРГО» Акту №010/03 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, який на думку посадових осіб відповідача містить певні недоліки, підприємству ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» за виконані ним роботи була здійснена оплата, що підтверджується копіями платіжних доручень №35 від 29.01.2019 та 62 від 05.02.2019.

Як і у випадку з підприємством ТОВ «Технологічні системи», договір, укладений між ТОВ «ІПРА-СОФТ» та ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» був договором субпідряду.

В подальшому роботи, які виконало ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» і за які отримало оплату, були передані підприємством позивача підприємству ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» на виконання Договору №316 від 12.06.2017, який мав характер договору генерального підряду. За умовами Договору №316 від 12.06.2017, укладеного між ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» та TOB «ІПРА-СОФТ», вже підприємство ТОВ «ІПРА-СОФТ» мало виконати та передати ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» роботи з технічного переоснащенню енергоблоків №7,8 ДТЕК Придніпровська ТЕЦ для переведення котлів ТП-90 на використання вуглів газової групи а частині ПТК СКУ ПП», та отримати за це суму грошових коштів, яка не мала перевищувати 48170127,00 грн. Що, відповідно, і було в подальшому здійснено, і ТОВ «ІПРА-СОФТ» отримало за ці роботи грошові кошти. В свою чергу, приймання виконаних будівельних робіт підприємством ТОВ «КОТЛОТУРБОПРОМ» у підприємства позивача у грудні 2018 року було здійснено шляхом укладання Акту №3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року, датованого 18.12.2018.

Отож, як і у випадку з ТОВ «Технологічні системи», у підприємства позивача по взаємовідносинам з ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО» відбувся фактичний рух активів (грошових коштів), а також зміни у зобов`язаннях зі сплати податків та зборів у зв`язку з його господарською діяльністю. Так підприємство «ЕМВ-ЕНЕРГО» також є платником податку на додану вартість, але податкові накладні, які були зареєстровані у єдиному реєстрі податкових накладних на користь ТОВ «ІПРА-СОФТ» не були анульовані або ж скасовані. Також посадовими особами відповідача не ставилось питання щодо порушення позивачем норм, які регулюють нарахування і сплату податку на додану вартість і, відповідно, завищення показника податкового кредиту по взаємовідносинам з ТОВ «ЕМВ-ЕНЕРГО».

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід наголосити, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 14.1.36 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За змістом п. 22.1. ст. 22 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності. Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період не перевищує сорока мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний період перевищує сорок мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п. 137.1. ст. 137 Податкового кодексу України, податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Відповідно п. 137.2. ст. 137 Податкового кодексу України, податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.

Згідно п. 137.3. ст. 137 Податкового кодексу України, відповідальність за повноту утримання та своєчасність перерахування до бюджету податку, зазначеного в пункті 57.1-1 статті 57 та 141.4 статті 141 цього Кодексу, покладається на платників податку, які здійснюють відповідні виплати.

Відповідно п. 137.4. ст. 137 Податкового кодексу України, податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім: виробників сільськогосподарської продукції, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року. Для цілей оподаткування податком на прибуток до підприємств, основною діяльністю яких є виробництво сільськогосподарської продукції, належать підприємства, дохід яких від продажу сільськогосподарської продукції власного виробництва за попередній податковий (звітний) рік перевищує 50 відсотків загальної суми доходу; у разі якщо особа ставиться на облік контролюючим органом як платник податку протягом податкового (звітного) періоду, перший податковий (звітний) період розпочинається з дати, на яку припадає початок такого обліку, і закінчується останнім календарним днем такого податкового (звітного) періоду; якщо платник податку ліквідується (у тому числі до закінчення першого податкового (звітного) періоду), останнім податковим (звітним) періодом вважається період, на який припадає дата ліквідації.

Згідно п. 137.5. ст. 137 Податкового кодексу України, річний податковий (звітний) період встановлюється для таких платників податку: а) платників податку, які зареєстровані протягом звітного (податкового) року (новостворені), що сплачують податок на прибуток на підставі річної податкової декларації за період діяльності у звітному (податковому) році; б) виробників сільськогосподарської продукції; в) платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), за попередній річний звітний (податковий) період, не перевищує 20 мільйонів гривень. При цьому до річного доходу від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначеного за показниками Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід), включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до пп. Б п. 176.2. ст. 172 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Таким чином, зважаючи на наявність у Акті перевірки суперечностей, а також наявність у актах виконаних робіт усіх реквізитів, передбачених Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», податкове повідомлення - рішення від 05.03.2020 №3, винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області, є протиправним та підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не доказано правомірності спірного рішення, проте, позивачем належними та допустимими доказами доведена його протиправність.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПРА-СОФТ" підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 262, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПРА-СОФТ" (вул. Енергетична, б. 11, м. Харків, 61036, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 05.03.2020 №3, винесене Головним управлінням ДПС у Харківській області.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІПРА-СОФТ" () сплачену суму судового збору в розмірі 4525 (чотири тисячі п`ятсот двадцять п`ять) грн 16 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області ().

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов