Справа № 360/3821/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3821/20

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 12 жовтня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області), в якому позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (підземні роботи за списком № 1), періоду роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (на теперішній час Відокремлений підрозділ «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року та довідки про заробіток для обчислення пенсії від 16 квітня 2015 року № 39, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля»;

2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (підземні роботи за списком № 1) періоду роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (на теперішній час Відокремлений підрозділ «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року та з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії від 16 квітня 2015 року № 39, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля», починаючи з 10 квітня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 23 вересня 2020 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з 10 квітня 2020 року йому призначено пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 2).

Однак, під час призначення пенсії відповідачем не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля», що підтверджений довідкою від 09 квітня 2015 року № 46, та довідку про заробіток для обчислення пенсії від 16 квітня 2015 року № 39, з тих підстав, що відповідач позбавлений можливості перевірити достовірність даних, викладених у довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09 квітня 2015 року № № 47, 48 та у довідці про заробіток для обчислення пенсії від 16 квітня 2015 року № 39, тому як підприємство розташовано на території, де органи державної влади України не здійснюють в повному обсязі свої повноваження.

Позивач з такою бездіяльністю відповідача не згоден, оскільки вказані пільгові довідки за формою та змістом відповідають вимогам Порядку № 637 та Законом не передбачено іншого порядку встановлення та підтвердження вказаного факту, виходячи з тих життєвих обставин, що склалися. Те , що відповідач позбавлений можливості провести перевірку відповідності записів пільгових довідок первинними документами, не повинно покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки ці довідки видані належним органом та містять всі необхідні реквізити та відомості.

На підставі зазначеного позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 19 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 19-20).

Від УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області 19 жовтня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 41-45).

Позивач 23 вересня 2020 року звернувся до відповідача із заявою та пакетом документів за призначення пенсії згідно зі статтею 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058- ІV), з 10 квітня 2020 року позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини першої статті 114 Закону № 1058- ІV при наявності загального стажу роботи 35 років 5 місяців 23 днів, у тому числі стаж, який зараховано до пільгового за Списком № 2 - 15 років 11 місяці 22 днів, додаткові роки за Списком № 1 - 1 рік 0 місяців 00 днів.

До заяви позивачем додані довідки, які видані підприємствами неіснуючого територіального утворення, тому не є документами та не можуть бути враховані в силу пункту 3 статті 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Також відповідач зазначає, що стаж роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є видом спеціального стажу роботи - роботи в певних умовах чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення, зокрема, зниження на 5-10 років віку, при досягненні якого виникає право на пенсію. Це період виконання особливого роду трудової діяльності, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність. З огляду на викладене трудова книжка не є основним документом, що підтверджує стаж роботи окремих категорій працівників, спеціальний стаж або пільговий і не може ним бути, оскільки в трудовій книжці відсутні певні дані про фактори, які визначають право на пенсію на пільгових умовах (наприклад, виконання робіт певним способом або в певних умовах, або повний робочий день, що є виключно необхідною умовою, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи та ін.). Таким чином записи в трудовій книжці лише підтверджують період знаходження працівника в трудових відносинах з підприємством, а не тривалість пільгового стажу (зокрема, кількість спусків в шахту). Тому в Порядку № 637 і передбачено окремий розділ «Особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників».

За законодавством, що діяло до 2004 року характер роботи, умови праці, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, підтверджуються тільки документально. Знайти відповідну документацію - обов`язок підприємства. При цьому треба мати на увазі, що ніякі рішення міністерств, відомств, установ тощо, про підтвердження характеру роботи, якщо вони не ґрунтуються на первинних документах підприємства, не можуть бути прийняті до уваги при визначенні права на пільгове пенсійне забезпечення.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28 березня 2017 року № 3226/02-02, яким роз`яснено, що будь-які документи для призначення (перерахунку) пенсій (довідки, що підтверджують стаж робот, довідки, які уточнюють пільговий характер робіт за Списком № 1 та № 2, довідки про заробітну плату, завірені первинні документи, тощо), видані підприємствами, розташованими на непідконтрольній український владі території, які перереєстровані на контрольованій території, до робити не застосовувати. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595 документи, в тому числі уточнюючи довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і відповідно, не можуть бути враховані при призначенні/перерахунку пенсії.

Також встановлено відсутність відповідних записів, що підтверджують зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах та про проведення атестації цих робочих місць, що унеможливлює зарахування цього стажу роботи до пільгового, який дає право на призначення/перерахунку пенсії відповідно до статті 114 Закону Закон № 1058- ІV.

Відповідач зауважує, що згідно з наказом Державного комітету статистики України від 08.12.2008 № 489 та наказом Міністерства статистики України від 22.05.1996 № 144, визначено форми первинної облікової документації підприємств.

Відповідно до наведених норм роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Відтак, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого чинним законодавством не передбачено.

Додана до позовної заяви довідка від 16 квітня 2015 року № 39 видана підприємством неіснуючого територіального утворення, тому її не може бути враховано при обчисленні розміру пенсії позивача.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копій виданих на ім`я позивача паспорту громадянина України, довідки про внесення відомостей до єдиного демографічного реєстру, картки платника податків, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (арк. спр. 6-7).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 23 вересня 2020 року за призначенням пенсії, разом з якою надав такі документи: військовий квиток серії НОМЕР_2 , довідка про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, трудову книжку (арк. спр. 25).

Згідно з протоколом призначення пенсії від 01 жовтня 2020 року з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах (робота за Списком № 2) з 10 квітня 2020 року в розмірі 6792,37 грн (арк. спр. 26-30).

Дослідженням протоколу встановлено, що страховий стаж позивача складає 35 років 5 місяців 23 дні, страховий стаж до 01.01.2004 - 20 років 10 місяців 12 днів, страховий стаж після 01.01.2004 - 13 років 07 місяців 11 днів, додаткові роки за список 1 - 1 рік, робота за списком № 2 - 15 років 11 місяців 22 дні.

Період роботи позивача на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (на теперішній час Відокремлений підрозділ «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року до пільгового стажу позивача не зарахований.

Відповідачем при обчисленні розміру пенсії позивача також не врахований його заробіток за період за час роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля».

Дослідженням трудової книжки позивача від 25 квітня 1983 року серії НОМЕР_3 встановлено, що в ній наявні такі записи за спірний період:

«Шахта імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля»

запис № 12 від 02 червня 1987 року - прийнятий маркшейдером, пов`язаний з підземними роботами, наказ від 04.06.1987 № 179;

запис № 13 - шахта перейменована в Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта імені Артема» Дочірнє підприємство Державної холдингової компанії «Луганськвугілля», наказ Мінвуглепрому від 12.04.1998 № 447;

запис № 14 від 29.02.2000 - звільнений за власним бажанням, наказ від 29.02.2000 № 49 (арк. спр. 8-10).

Дослідженням довідок ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» від 09 квітня 2015 року № № 47, 48 встановлено, що позивач працював:

у період з 02 червня 1987 року по 31 грудня 1991 року виконував гірничі роботи, пов`язаний з підземними роботами за професією дільничний маркшейдер, що передбачена підрозділом 2 б розділу І Списку № 1 «Виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173;

у період з 01 січня 1992 року по 21 серпня 1992 року гірничі роботи, зайнятість на підземних роботах 50 % і більше робочого часу в році, за професією дільничний маркшейдер, код 1010100г-23183, підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1 «Виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;

у період з 22 серпня 1992 року по 17 червня 1993 року гірничі роботи, зайнятість на підземних роботах 50 % і більше робочого часу в році, за професією дільничний маркшейдер, код 1010100г-23183, підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1 «Виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;

у період з 18 червня 1993 року по 29 лютого 2000 року гірничі роботи, зайнятість на підземних роботах 50 % і більше робочого часу в році, за професією дільничний маркшейдер, код 1010100г-23183, підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1 «Виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 (арк. спр. 12-13).

Дослідженням довідки ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» від 16 квітня 2015 року № 39 встановлено, що в ній зазначена інформація про отриману позивачем заробітну плату в періоді з січня 1991 року по грудень 1996 року, довідка видана на підставі особових рахунків за 1991-1996 роки (арк. спр. 11).

В довідці ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» від 16 квітня 2015 року № 23 вказано, що у зв`язку з технічною можливістю та неможливістю копіювання оригіналів первинних документів по заробітній платі, на підставі яких видана довідка по заробітній платі, підтверджують, що довідка про зарплату від 16.04.2015 № 39 видана на підставі особових рахунків за період з 1991 по 1996 роки, суми вказані у довідці відповідають документам - особовим рахункам, які знаходяться на зберіганні в архіві підприємства (арк. спр. 11 зв.).

Дослідженням довідки ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» від 09 квітня 2015 року № 51 встановлено, що на «Шахті імені Артема» проводився перший етап атестації робочих місць у вересні 1995 року; 13 травня 1998 року надійшов висновок від 16 квітня 1998 № 16 та подання держекспертизи умовам праці для призупинення призначення пенсії на пільгових умовах за списками № 1 та № 2, згідно з яким результати атестації робочих місць за умовами праці за період з 22 серпня 1992 року по 17 червня 1993 року визнані недійсними, у строк до 01 серпня 1998 року необхідно було провести повторну атестацію робочих місць за умовами праці; повторна атестація проведена 18 червня 1998 року, є первинною та визнана дійсною з 18 червня 1993 року (арк. спр. 14-16).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Абзацами 9, 10 частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 4 статті 42 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Абзацами першим та другим пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема:

про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (абзац 1 підпункту 2);

для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (абзаци 1 та 2 підпункту 3).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що страховий стаж особи за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку (до 01.01.2004) обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, - за даними трудової книжки, після впровадження системи персоніфікованого обліку (після 01.01.2004) - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації, як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Судом встановлено, що позивачем дотримано вимог вищевказаних нормативно-правових актів та додано до заяви про призначення пенсії довідки ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» від 09 квітня 2015 року № № 47, 48, що підтверджують пільговий характер роботи позивача на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» у період з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року, в яких вказано всі необхідні відомості, а також про заробітну плату від 16 квітня 2015 року № 39, в якій зазначено документи, на підставі яких її видано.

Однак відповідач відмовив у врахуванні цих довідок при призначенні пенсії позивачу, як такі, що видані підприємствами неіснуючого територіального утворення, тому не є документами та не можуть бути враховані в силу пункту 3 статті 2 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VІІІ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях».

Суд вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та такою, що суперечить вищевказаним положенням чинного законодавства, зважаючи на таке.

В 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З вищевикладеного слідує, що законодавцем встановлено заборону на використання тільки тих документів, що видані органами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи створені у порядку не передбаченому законодавством України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач мав враховувати інформацію у наданих позивачем довідках, виданих ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» та зарахувати до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період його роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (на теперішній час Відокремлений підрозділ «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року дільничним маркшейдером.

Що стосується вимоги відповідача щодо надання позивачем первинної документації, на підставі якої складено довідки про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії, суд вважає, що такі вимоги є безпідставними, оскільки Порядок № 22-1 такого обов`язку для особи, яка звертається за перерахунком пенсії не встановлює.

Навпаки пунктом 4.2 Порядку № 22-1 визначено право органу, що призначає пенсію вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Що стосується тверджень відповідача щодо не надання позивачем доказів проведення атестації робочих місць, на яких позивач працював у спірному періоді, на відповідність умовам праці, суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача, що до 21 серпня 1992 року законодавством не вимагалося проведення такої атестації, тому у період до 21 серпня 1992 року належним документом, що підтверджує право позивача на зарахування періоду роботи до пільгового стажу є трудова книжка або уточнюючи довідки, у разі відсутності всіх необхідних записів у трудовій книжці.

Після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Однак, згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Тим більше, що позивачем на підтвердження проведення атестації його робочого місця надана довідка ВП «Шахта імені Артема» ДП «Луганськвугілля» від 09 квітня 2015 року № 51 разом з копією наказу від 18 червня 1998 року № 350 «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», які відповідачем також не враховані.

Зважаючи на встановлені обставини, суд погоджується з твердженнями позивача, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо неврахування до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах (підземні роботи за списком № 1), періоду роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (на теперішній час Відокремлений підрозділ «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року та довідки про заробіток для обчислення пенсії від 16 квітня 2015 року № 39, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля».

Відповідно позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як наслідок, суд вважає за необхідне зобов`язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком з 10 квітня 2020 року з урахуванням для обчислення пенсії заробітної плати за період з 01 січня 1991 року по 31 грудня 1996 року на підставі довідки від 16 квітня 2015 року № 39, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля», та з зарахуванням до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періодів роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» (Відокремлений підрозділ «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля») з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених судом обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 08 жовтня 2020 року № 87284 (арк. спр. 4).

Зважаючи, що позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Шевченка, будинок 9, код за ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо неврахування до стажу роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року та довідки про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 16 квітня 2015 року № 39, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля»

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах періоду роботи на «Шахті імені Артема» Виробничого об`єднання «Ворошиловградвугілля» з 02 червня 1987 року по 29 лютого 2000 року та з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 від 16 квітня 2015 року № 39, виданої Відокремленим підрозділом «Шахта імені Артема» Державного підприємства «Луганськвугілля», починаючи з 10 квітня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова