Справа № 441/1167/20
Суддя: Українець П. Ф.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

441/1167/20 2-а/441/50/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2020 року Городоцький районний суд Львівської обл. в складі

головуючого судді Українець П.Ф.

за участі секретаря Лихоносової Д.В.

розглянувши відкрито в залі суду у м. Городок Львівської обл. справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Вінницькій області ДПП, третя особа - інспектор 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області ДПП Горкуша Денис Петрович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 13.07.2020р. звернувся з позовом в суд, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 2728035 від 23.06.2020р. про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн., мотивуючи тим, що постанова є незаконною, необґрунтованою та винесення з порушенням законодавства, інше.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належно (а.с.55).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 10.08.2020р. подав відзив (а.с.31-52) у якому позов заперечив, вважає, що постанова серія ЕАМ № 2728035 від 23.06.2020р. є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належно.

За положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки учасники справи до суду не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, суд здійснює розгляд справи за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАМ № 2728035 від 23.06.2020р. (а.с. 15) ОСОБА_1 , 23.06.2019р. о 14 год. 08 хв. на 271 км А/д М12, керував автомобілем «HONDA» н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.45, чим порушив вимоги п. 12.4. ПДР України - перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год., скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, був оштрафований на 510 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 14 ЗУ «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 12.4 ПДР України, встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з пунктом 1.10. ПДР України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У пункті 5 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАМ № 2728035 від 23.06.2020р. зазначено, що перевищення швидкості руху вимірювалось приладом ТruСаm 000726.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву, доказами перевищення швидкості є відповідне фото та відеозапис, на якому зафіксовані державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлене Правилами дорожнього руху України обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

У п. 7 постанови серія ЕАМ № 2728035 від 23.06.2020р. відсутні відомості про докази, які передбачені ст. 251 КУпАП та на яких ґрунтується висновок відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому фото та відеозапис, на які покликається відповідач, не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Окрім того, ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачає притягнення водія до відповідальності у випадку руху транспортного засобу в населеному пункті зі швидкістю 101 км/год. і більше.

Враховуючи допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах +/- 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год., згідно свідоцтва до пристрою TruCam про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №22-01/18038, аналізуючи фото, яке подано на обґрунтування заперечень позову, яким патрульним нібито зафіксовано швидкість автомобіля, на якому рухався позивач - 101 км/ год., тобто на 51 км/год. більше дозволеної Правилами дорожнього руху України, суд доходить до висновку, що інспектор 1 батальйону 2 роти УПП у Вінницькій області ДПП Горкуша Д.П. дійшов помилкового висновку про перевищення ОСОБА_1 швидкості більше як на 51 км/год., не врахувавши похибки TruCam і притягнувши останнього до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

З врахуванням вказаного, долучені до матеріалів справи фото та відеозапис з лазерного приладу ТruСаm не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що в оскаржуваній постанові про притягнення позивача до адміністративної такі не зазначені.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

За наведеного, враховуючи положення ч. 2 ст. 77 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність накладення штрафу на позивача, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

З огляду на положення ст. 139 КАС України, з відповідача в користь позивач слід стягнути 420 грн. 40 коп. судових витрат (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 132, 134, 139, 241-246, 255, 2856 КАС України ст.ст. 9, 245, 247, 258, 283, 285 КУпАП, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 2728035 від 23.06.2020р. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 420 грн. 40 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, шляхом падання апеляційної скарги через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09.11.2020.

Суддя П.Ф. Українець