Справа № 640/26773/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 листопада 2020 року м. Київ № 640/26773/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Кармазін О.А., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1
до Кабінету Міністрів України, Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2), Пенсійного фонду України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 9, код ЄДР: 00035323), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДР: 21910427), в якому просить суд:

1) визнати дії Кабінету Міністрів України, Пенсійного Фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, який став особою з інвалідністю у порядку ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХП - протиправними;

2) зобов`язати Кабінет Міністрів України, Пенсійний Фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату позивачу додаткову пенсію у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 05.02.2019 згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХП та державну пенсію у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 796-ХП, з 05.02.2019, у сумі 106392,15 грн.;

3) стягнути солідарно з Кабінету Міністрів України, Пенсійного Фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 05.02.2019 згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІ та державну пенсію у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 796-ХП, з 05.02.2019, у сумі 158913,26 грн.

Крім того, позивач у вступній частині просить скасувати п. 12, 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийнятої постановою КМ України від 23.11.2011 № 1210.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 3 та 5 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно з п.п. 4, 5 та п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Натомість, під викладом обставин розуміється обґрунтування порушених прав та інтересів позивача оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача у сфері публічно-правових відносинах.

Так, як вже було зазначено судом, позивач просить суд визнати дії:

(1) Кабінету Міністрів України,

(2) Пенсійного Фонду України,

(3) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, який став особою з інвалідністю у порядку ст.ст. 50,54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХП протиправними та, як наслідок зобов`язати:

(1) Кабінет Міністрів України,

(2) Пенсійний Фонд України,

(3) Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

провести перерахунок та виплату позивачу додаткову пенсію у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 05.02.2019 згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХП та державну пенсію у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 796-ХП, з 05.02.2019, у сумі 106392,15 грн.

В той же час, у позовній заяві позивач зазначає, зокрема, у п. 2 описової частини позовної заяви про те, що він неодноразово звертався до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявами про перерахунок пенсії згідно ст. 50, 54, 67, 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХП на які позивач отримував відмови ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у перерахунку пенсії (п. 3 описової частини позовної заяви).

Як зазначає позивач, відмова у нарахуванні та виплаті позивачу пенсії згідно ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є незаконні, оскільки такі постанови були, за твердженням позивача, прийняті з грубим порушенням ст. 19 Конституції України, а відтак, як наголошує позивач, суд при постановленні рішення повинен ґрунтуватись на нормах ст. 8 Конституції України, ст. 6 КАС України щодо верховенства права на доповіді Венеціанської комісії «Про верховенство права» [8] (Venice Commission: the Rule of Law) - звіт щодо верховенства права, що був прийнятий Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні 25.03.2011 -26.03.2011 та 11.03.2016-12.03.2016, де було вказано: «Принцип верховенства права у формальному розумінні - це верховенство права, а не особи, у сутнісному розумінні - це верховенство права над законом».

У позовній заяві позивач наголошує, що з 05.02.2019 Кабінет Міністрів України, Пенсійний Фонд України, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заборгували позивачу державну та додаткову пенсію у розмірі 158913,26 грн.

В той же час, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач викладає обставини щодо обґрунтування позовних вимог лише в частині Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, однак в порушення вимог ч. 1, п.п. 4, 5 та 9 ст. 160 КАС України позовна заява не містить обґрунтування, у чому саме полягає протиправність дій Кабінету Міністрів України та Пенсійного Фонду України щодо відмови в перерахунку позивачу пенсії учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, зважаючи на те, що у позовній заяві позивач не зазначає, що до звернення до суду він звертався до КМУ та ПФУ із зверненнями/вимогами про проведення перерахунку пенсії та, відповідно до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів звернення позивача до вказаних осіб, зокрема Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України, а відтак і відсутні відмови зазначених осіб щодо проведення позивачу перерахунку та виплати пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХП та державну пенсію у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 796-ХП, з 05.02.2019, у сумі 106392,15 грн.

Більш того, у позовній заяві позивач просить суд стягнути солідарно з Кабінету Міністрів України, Пенсійного Фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 заборгованість з додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 05.02.2019 згідно ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІ та державну пенсію у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 796-ХП, з 05.02.2019, у сумі 158913,26 грн.

Однак, позовна заява не містить обґрунтування вказаної вимог, зокрема, не обґрунтовано, на якій правовій підставі та чому саме солідарно, у тому числі з Кабінету Міністрів України та Пенсійного Фонду України слід стягнути заборгованість з додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та державну пенсію у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб у сумі 158913,26 грн.

Відтак, в уточненій позовній заяві, у відповідності до ч. 1, п.п. 4, 5 та 9 ст. 160 КАС України, позивачу слід викласти обставини щодо обґрунтування позовних вимог заявлених, зокрема, до Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України, зазначивши, у чому саме полягає протиправність дій кожного із вказаних відповідачів та вказавши норму права, яку своїми діями порушено кожним з таких осіб та обґрунтувати, чому саме солідарно, у тому числі з Кабінету Міністрів України та Пенсійного Фонду України слід стягнути заборгованість з додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та державної пенсії у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб у сумі 158913,26 грн.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 79 та ч. 4 ст. 161 КАС України позивачу слід надати відмови Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України у перерахунку та виплаті позивачу додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та державної пенсії у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.

Варто звернути увагу позивача на те що зміст позовної заяви повинен бути логічним та зрозумілим, а викладені обставини тактовними та послідовними.

Формуючи позовну заяву, позивачу слід її зміст розбити на розділи (блоки) по кожному конкретному відповідачу, вказавши, які саме дії кожного з відповідачів привели до порушення прав та інтересів позивача, та які норми законодавства порушено діями кожного з відповідачів.

Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постраждалого внаслідок ЧАЕС 1 категорії, а також є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідчення № НОМЕР_1 , тобто позивач отримує пенсію, як учасник ліквідації наслідків ЧАЕС.

Як вже було зазначено судом, у позовній заяві позивач просить суд визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у перерахунку позивачу пенсії з 05.02.2019 та як наслідок зобов`язати відповідачів з вказаної дати (05.02.2019) здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії та стягнути солідарно з відповідачів пенсію за період з 05.02.2019 у розмірі 158913,26 грн.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що пенсія є щомісячним платежем, з огляду на що про порушення своїх прав позивач міг дізнатися, отримуючи таку виплату за відповідний місяць, тобто у лютому 2019 року, оскільки позивач мав б усвідомлювати про порушення його прав щодо виплати йому пенсії у неналежному розмірі та без додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму.

Вказаний висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеному у постанові від 08.08.2019 у справі № 813/5002/17 та Шостого апеляційного адміністративного суду, викладеному у постанові від 16.10.2019 у справі № 620/1372/19.

В той же час, до суду з вказаним позовом позивач звернувся лише 30.10.2020, тобто поза межами шестимісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду позовна заява не містить, а також доказів на підтвердження поважності таких причин суду не надано.

Наведене вище свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду (вул. Болбочана Петра, 8, корп. 1, блок А, м. Київ, 01051) протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху:

1) уточненої позовної заяви із приведенням її у відповідність до вимог ст.ст. 160 та 161 КАС України, з урахуванням висновків суду, викладених у даній ухвалі, зокрема конкретизувати, викласти обставини, обґрунтування позовних вимог заявлених щодо кожного з відповідачів, зокрема, до Кабінету Міністрів України та Пенсійного фонду України, зазначивши, у чому саме полягає протиправність дій кожного із вказаних відповідачів та вказавши норму права, яку своїми діями порушено кожною з таких осіб та обґрунтувати, та обґрунтувати чому саме солідарно, у тому числі з Кабінету Міністрів України та Пенсійного Фонду України слід стягнути заборгованість з додаткової пенсії у розмірі 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та державної пенсії у розмірі 6 прожиткових мінімумів для осіб у сумі 158913,26 грн.;

2) заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та доказів поважності причин його пропуску;

3) запропонувати позивачу визначитись - чи є предметом оскарження п. 12, 13 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, прийнятої постановою КМ України від 23.11.2011 № 1210, оскільки у вступній частині позивач зазначає про цю вимогу, але за структурою позову - у прохальній частині, де міститься власне предмет позиву, вказані вимоги відсутні. Якщо вказані положення є предметом оскарження, - позивачу слід обґрунтувати вказані позовні вимоги.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 1 частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Відповідно до положень ст. 169 та ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про залишення позову без руху не оскаржується.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.А. Кармазін