Справа № 400/1570/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/1570/20

Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Миколаїв, 24 червня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлій О.О., Єщенко О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Целєр» до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної податкової служби України, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» про визнання протиправним та скасування рішення від 16.10.2020 року № 1440315/43280800, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 23.12.2019 року № 16 датою її направлення на реєстрацію 13.01.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Целєр» (надалі позивач, ТОВ «Целєр») звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Миколаївській області), Державної податкової служби України (надалі відповідач, ДПС України), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕРІДАН-КОМЕРЦ» про визнання протиправним та скасування рішення від 16.10.2020 року № 1440315/43280800, зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 23.12.2019 року № 16 датою її направлення на реєстрацію 13.01.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Целєр» подано всі наявні документи та вчинено всі залежні від нього заходи, необхідні для реєстрації податкової накладної по взаємовідносинам із ТОВ «Ерідан-Комерц», однак відповідачем без обґрунтування підстав відмовлено в реєстрації накладної у ЄРПН. ТОВ «Целєр» вважає рішення відповідача необґрунтованим, оскільки в ньому не вказано конкретного виду критерію оцінки ступеню ризику та переліку документів для підтвердження відображених у податковій накладній показників.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року, позов ТОВ «Целєр» задоволено.

Скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729), яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, від 16.01.2020 р. №1440315/43280800 про відмову в реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Целєр" (вул. Головко, 1, Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56200, ідентифікаційний код 43280800) від 23.12.2019 р. №16.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа,8, Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Целєр" (вул. Головко, 1, Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56200, ідентифікаційний код 43280800) від 23.12.2019 р. №16, датою її подання - 13.01.2020 р.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 43144729) судовий збір у сумі 2102 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Целєр" (вул. Головко, 1, Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56200, ідентифікаційний код 43280800).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа,8, Київ, 04053, ідентифікаційний код 43005393) судовий збір у сумі 2102 грн. на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Целєр" (вул. Головко, 1, Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56200, ідентифікаційний код 43280800).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Головним управлінням ДПС у Миколаївській області подано до суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, у зв`язку із порушенням під час його ухвалення, норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що позивачем було надано первинні документи, які містять розбіжності та суперечності, за якими не можливо було встановити дату події, відповідно до якої виписано та подано на реєстрацію спірну податкову накладну. Крім того, платником не було додано необхідних документів, а саме: первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи); а також розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків. За результатами наданих платником документів. За таких обставин апелянт вважає спірне рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 16 від 13.01.2020 року правомірним.

В судове засідання, призначене на 10.11.2020 року об 11:00 год. сторони або їх представники не з`явились,належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду апеляційним судом даної справи.

06.11.2020 року за вхід. № 22031/20 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні.

Відповідачі про причини неприбуття суду не повідомили, жодних заяв/клопотань не надали.

Відповідно до приписів ст.ст. 311, 313 КАС України судова колегія вважає можливим розглянути дану справу у порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Целєр» зареєстровано як юридична особа 09.10.2019 року, перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Миколаївській області та є платником податку на додану вартість з 01.12.2019 року, основний вид діяльності вантажний автомобільний транспорт (а.с. 7,8).

01.12.2019 р. позивач (виконавець) уклав з ТОВ «Ерідан-Комерц» (замовник) договір № 4 «про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом», за умовами якого позивач зобов`язується організувати та виконати доставку автомобільним транспортом ввірений йому замовником вантаж до пункту призначення у встановлений договором строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (а.с. 17-19).

Оплата здійснюється шляхом проведення розрахунків протягом п`яти банківських днів з дня отримання рахунку (п.2.4 Договору).

Відповідно до умов вказаного договору, з 17 по 21 грудня ТОВ «Целєр» було надано ТОВ «Ерідан-Комерц» послуги з вантажного перевезення на суму загальну суму 224 689,19 грн., що підтверджується товарно транспортними накладними, реєстром товарно-транспортних накладних, видатковою накладною, рахунком, платіжними дорученнями про сплату за надані послуги, актом виконаних робіт (а. с. 18-29).

23.12.2019 р. позивачем складено податкову накладну №16 від 13.01.2020 р. на загальну суму 224 689,19 грн. та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) (а. с. 32).

Автоматизованою системою "Єдине вікно подання електронних документів" ДФС України направлено позивачу повідомлення про прийняття податкової накладної та зупинення її реєстрації. Підставою вказано, що податкова накладна відповідає вимогам п.п. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач направив до ГУ ДПС пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції з ТОВ "Ерідан-Комерц» із наданням відповідних доказів. Вказані пояснення ГУ ДПС у Миколаївській області отримані, про що свідчить повідомлення.

ГУ ДПС у Миколаївській області не врахував надані позивачем пояснення та докази на їх підтвердження і рішенням від 16.01.2020 р. №1440315/43280800 відмовив у реєстрації податкової накладної від 23.12.2019 р. №16 в ЄРПН (а. с. 34).

Підставою для відмови вказано ненадання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зміст спірного рішення від 16.01.2020 року № 1440315/43280800 не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податку рішення, містить лише загальну фразу про те, що надані платником документи не є достатніми для реєстрації податкової накладної. Надані підприємством документи підтверджують реальність господарської операції між позивачем та ТОВ «Ерідан-Комерц», за результатами якої складено податкову накладну № 16 від 23.12.2019 року. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність спірного рішення та наявність підстав для його скасування.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно приписів п. 201.1 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у п. 187.1 ст. 187 ПК України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування є відповідна квитанція в електронному вигляді.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п. 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У відповідності до п. 201.16. ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пунктом 12 якого передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу, та формування квитанції

Пунктами 12, 13 Порядку № 1246 передбачено про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, за результатами перевірок, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Пунктом 17 Порядку № 1246 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21 лютого 2018 р. № 117 (далі - Порядок № 117).

Відповідно до пп.13-14 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» № 117 від 21.02.2018 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно змісту квитанції № від 13.01.2020 року, контролюючим органом сформовано висновки, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій" та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Однак, як встановлено колегією суддів, конкретного переліку документів, які, на думку контролюючого органу, необхідно надати, у порушення п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, не зазначено. Крім того, не зазначено також і конкретного критерію, визначеного у пп. 2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості здійснення операцій".

Водночас, як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, у визначений Порядком № 117 спосіб, ТОВ «Целєр» надано відповідачу пояснення до зазначеної господарської операції з ТОВ «Ерідан-Комерц», а також документи у підтвердження факту надання послуг, а саме: договір № 4 від 01.12.2019 року, товарно-транспортні накладні, акт виконаних робіт, реєстр товарно-транспортних накладних. Також, були надані документи у підтвердження спроможності позивача надати зазначені послуги, а саме договір оренди нерухомості, договір оренди транспортних засобів від 01.11.2019 року та копія повідомлення 20-ОПП.

Документ про сплату, як вказував позивач у позові, не було надано до пояснень у зв`язку із обмеженим обсягом інформації, яка може бути додана до пояснень.

Щодо оплати за надані послуги з перевезення, ТОВ «Целєр» як свідчать матеріали справи було виставлено рахунок 22.12.2019 року на загальну суму послуг 492 991,40 грн.

Сплата за надані послуги була здійснена платіжним дорученням № 20251 від 24.12.2019 року на суму 492 991,40 грн.

Зазначеним платіжним дорученням, оплата була здійснена, як вказав позивач, за двома актами виконаних робіт: № ОУ-0000106 від 23.12.2019 року на суму 224 689,19 грн. та № ОУ-0000105 від 24.12.2019 року на суму 268 302,20 грн.

Не зважаючи на наявність у платника податків необхідних первинних документів та надані платником пояснення з відповідними копіями первинних документів, податковим органом було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 16 від 23.12.2019 року.

В апеляційній скарзі, в обґрунтування правомірності прийняття спірного рішення, відповідач у справі зазначає про невідповідності первинних документів, наявність у них суперечливих даних, неможливість підтвердження окремих обставин, тощо.

Водночас, з самого Рішення від 16.01.2020 року № 1440315/43280800 вбачається, що воно прийнято з підстав не надання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків.

Додаткова інформація: За результатами розгляду поданих платником копій документів неможливо встановити дату події, відповідно до якої виписано та подано на реєстрацію податкову накладну.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що вказані у рішення підстава для відмови у реєстрації податкової накладної № 16 від 23.12.2019 року є лише цитатою з п.21 Порядку, та є досить абстрактною та формальною.

Оскаржуване Рішення та квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не містять будь-якої конкретизації, яких саме документів не вистачило для прийняття комісією ДПС рішення про реєстрацію податкової накладної №16 від 23.12.2019 року, в тому числі й невідповідностей та суперечливостей даних у поданих платником документах, про які зазначає апелянт у своїй скарзі, які саме подані платником документи не дають можливості встановити дату події, відповідно до якої виписано та подано на реєстрацію податкову накладну.

В апеляційній скарзі також не вказано, що саме порушено позивачем, та яких конкретно документів не вистачило для здійснення реєстрації спірної податкової накладної.

Всі претензії податкового органу, як під час зупинення реєстрації, так і під час відмови в реєстрації податкової накладної стосувалися не надання первинних документів, однак конкретного переліку документів, які були б достатніми для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної не вказано.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 04.12.2018 року по справі № 821/1173/17.

В контексті вищенаведеного колегія суддів також зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року по справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що податкова накладна № 16 від 23.12.2019 року, у реєстрації якої було відмовлено спірним рішенням, містить усі необхідні реквізити, містить найменування товару, що поставлявся, його кількісні характеристики, вартість, найменування продавця та покупця, тощо.

Апелянтом не надано жодного документу на підтвердження віднесення господарських операцій ТОВ «Целєр» з контрагентом ТОВ «Ерідан-Комерц» до таких, що мають ознаки ризиковості.

За вказаних обставин, апеляційний суд вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправність прийняття спірного рішення, оскільки його зміст не дає чіткого останнє не містить конкретної інформації щодо підстав для відмови у реєстрації податкової накладної № 16 від 23.12.2019 року.

Посилання податкового органу на невідповідності первинних документів, складених по операції з надання ТОВ «Ерідан-Комерц» послуг з вантажного перевезення згідно податкової накладної № 16 від 23.12.2019 року, наявність у них суперечливих даних, неможливість підтвердження окремих обставин, тощо, на переконання колегії суддів є хибним у даному випадку, оскільки не спростовують реальності здійснення цієї господарської операції.

Доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги по суті задоволених позовних вимог висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ГУ ДПС у Миколаївській області щодо рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено відшкодування або оплата всіх судових витрат при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень та їх стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Системний аналіз частини першої статті 6 Закону України «Про судовий збір», частини другої статті 245 КАС України свідчить, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові №640/21330/18 від 12 листопада 2019 року та №280/4269/18 від 25 листопада 2019 року.

Позовна вимога про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є передумовою для застосування такого способу захисту порушеного права позивача, як зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладну, у реєстрації якої відмовлено оскаржуваним рішенням.

З наведеного вбачається, що ТОВ «Целєр» заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру (друга є похідною), за яку з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн. солідарно.

Решта у сумі 2102, 00 грн. є надмірно сплаченим судовим збором та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» може бути повернута судом першої інстанції за клопотанням позивача.

Оскільки, як зазначалось вище, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідачів солідарно у розмірі, значно меншому (судовий збір 2102,00 грн.), ніж визначено судом першої інстанції, рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат, відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі № 400/1570/20 в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Целєр" судового збору в розмірі 2102,00 грн. та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Целєр" судового збору в розмірі 2102,00грн.- скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким:

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м.Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОу 43005393) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Целєр" (вул. Головко, 1, смт. Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56200, ) судовий збір в розмірі 1051,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Целєр" (вул. Головко, 1, с. Березнегувате, Березнегуватський район, Миколаївська область, 56200, ) судовий збір в розмірі 1051,00грн.

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі № 400/1570/20 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.