Справа № 620/3852/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Чернігів Справа № 620/3852/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області) про: визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо призначення та проведення перевірки від 31.07.2020; визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 31.07.2020 №526-ДК/0244Пр/03/01/-20.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено, що відповідач здійснив перевірку позивача без встановлених законом підстав на її проведення, що тягне за собою протиправність складання документів, в тому числі і оскаржуваного припису. Також позивач зазначив, що самими умовами договору оренди спростовано позицію відповідача стосовно того, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням: не для сінокосіння, а для вирощування сільськогосподарської культури (кукурудзи), тобто ведення товарного сільськогосподарського виробництва, як то передбачено чинним договором оренди землі від 23.12.2015. Крім того, укладаючи договір оренди землі від 23.12.2015, сторони договору також встановили межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідно до затвердженої технічної документації із землеустрою, про що склали відповідний акт від 23.12.2015. За вказаних обставин вважає безпідставним оскаржуваний припис про винесення земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 17.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Представником ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що на спірні правовідносини розповсюджується положення Закону №963-IV, а не Закону №877-V, оскільки в даному випадку перевірявся не суб`єкт господарювання, а об`єкт - земельна ділянка на предмет дотримання вимог земельного законодавства при її використанні. Згідно кадастрового плану земельної ділянки з експлуатацією земельних угідь, що є невід`ємною частиною договору оренди землі від 23.12.2012, земельна ділянка віднесена за видом угідь до сіножатей. Відповідно до пункту 30 Договору орендар зобов`язаний дотримуватись режиму використання земель згідно цільового призначення та виду угідь. Вказує, що додатком 4 до постанови Кабінету Міністрів України №1051 від 17.10.2012 визначено Перелік угідь згідно з КВЗУ, в якому зазначені групи (види) угідь, що є в Україні. Надаючи в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, за видом угідь сіножаті, ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області встановив обов`язок для орендаря використовувати її відповідно до цільового призначення та виду угідь, тому використання її з метою розорювання та засівання сільськогосподарськими культурами суперечать її цільовому призначенню та умовам Договору. Вважає, що проведена перевірка була здійснена відповідно до вимог та у спосіб визначений законодавством, встановлено факт використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, чим порушено вимоги статті 96 ЗК України та статті 25 Закону України «Про оренду землі». Зазначає, що вимога державного інспектора щодо винесення земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками є законною, а виявлене порушення підлягає усуненню згідно Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Держкомзему №376 від 18.05.2010. Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни до відомостей про суб`єкта іншого речового права - орендаря внесено до Реєстру 18.08.2020, тобто саме з цієї дати відбулася заміна сторони орендаря у договорі оренди землі від 23.12.2015 з ОСОБА_1 на Фермерське господарство «Крупський».

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній, серед іншого, зазначив, що встановлення порушення відповідачем під час перевірки використання земельної ділянки не за цільовим призначенням є невірним та незаконним. Наполягає, що перевірка повинна була відбуватись з дотриманням Закону №877-V. Натомість перевірка відбулась, без встановлених законом підстав для її перевірки, без повідомлення позивача та без пред`явлення йому наказу та направлення на перевірку.

Від відповідача надійшли до суду заперечення на відповідь, в яких вказав, що перевірявся не суб`єкт господарювання, а об`єкт - земельна ділянка на предмет дотримання вимог земельного законодавства при її використанні. Наполягає на тому, що земельна ділянка віднесена за видом угідь до сіножатей, а тому використання для вирощування сільськогосподарських культур є протиправним.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2015 між ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до якого позивачу передана земельна ділянка сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства), загальною площею 11,8794 га, в тому числі сіножатей - 11,8794 га, яка знаходиться на території Васьковецької сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, кадастровий номер :02:001:1123 (а.с. 35-41).

Пунктами 15 та 16 вказаного договору передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення фермерського господарства. Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення, для ведення фермерського господарства.

У подальшому проведено державну реєстрацію вищевказаного договору оренди землі (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.02.2016 № 28492979), що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, наявним у матеріалах справи (а.с. 51).

18.08.2020 внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права та здійснено заміну орендаря - ОСОБА_1 на орендаря - Фермерське господарство «Крупський», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, наявним у матеріалах справи (а.с. 83).

23.07.2020 в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», «Про охорону земель», Положення про ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, на підставі листа Прилуцької місцевої прокуратури від 02.07.2020 № 66-7459ВИХ-20, винесено наказ № 526-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», пунктом 1 якого наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності, родючістю ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання земельної ділянки державної власності, як об`єкта перевірки, на території Васьковецької сільської ради Срібнянського району Чернігівської області, кадастровий номер :02:001:1123 (а.с.75-76).

За результатами перевірки складено акт від 31.07.2020 №526-ДК/0411АП/09/01/-20, в якому зазначено про використання земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:1123) загальною площею 11,8794 га не за цільовим призначенням, чим порушено вимоги статті 96 Земельного Кодексу України та статті 25 Закону України «Про оренду землі».

Також у ході перевірки на місцевості встановлено, що земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:1123) сільськогосподарського призначення загальною площею 11,8794 га (в т.ч. сіножаті - 11,8794 га) використовується позивачем для сільськогосподарського виробництва, а саме вирощування кукурудзи та не визначена в натурі (на місцевості) межовими знаками.

Цього ж дня, державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області Кононенко Ю.М. винесено припис від 31.07.2020 №526-ДК/0244Пр/03/01/-20 щодо ОСОБА_1 , яким приписано в 30-ти денний термін з дня отримання припису усунути виявлене порушення земельного законодавства при використанні вказаної земельної ділянки, тобто оформити правовстановлюючі документи на її використання із зміною цільового призначення, винести земельну ділянку в натурі (на місцевість) межовими знаками або звільнити зайняту земельну ділянку від використання.

Вважаючи вищевказаний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до статті 187 Земельного кодексу України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр).

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України від 19.06.2003 №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до статті 4 Закону №963-IV об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно зі статтею 5 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Згідно із статтею 6 Закону №963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать: зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Відповідно до змісту статті 9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом, зокрема, проведення перевірок.

Згідно зі статтею 10 Закону №963-IV державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України.

Наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 №308 затверджено Положення про ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 118-128). В свою чергу, зміни до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області в частині повноважень щодо здійснення нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності були зареєстровані 30.11.2016.

Таким чином, починаючи з 30.11.2016 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області здійснює функції державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

З аналізу наведених правових норм слідує, що державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки.

Позивач обґрунтовує протиправність дій відповідача з проведення перевірки положеннями Закону України від 05.04.2007 №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон №877-V), а також зазначено про порушення відповідачем вимог цього Закону.

Статтею 2 Закону №877-V визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Вказаним законом визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія.

Особливості та обмеження перевірок визначені у Законі№877-V не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Враховуючи те, що норми Закону №877-V стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, в даному випадку мала місце перевірка земельної ділянки в порядку Закону №963-IV, отже на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону №963-IV, а відтак, посилання позивача на вказаний вище Закон є безпідставним, доводи позивача про порушення відповідачем вимог Закону №877-V є безпідставним, оскільки спеціальним законом у спірних правовідносинах є №963-IV.

Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справа № 806/1723/18, від 27.02.2020 у справі №818/1512/17.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на підставі наказу від 23.07.2020 № 526-ДК «Про здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» здійснено перевірку використання земельної ділянки на території Срібнянського району Чернігівської області, тобто уповноваженою особою відповідача здійснена перевірка не суб`єкта господарювання (позивача), а об`єкта - земель в адміністративних межах Васьковецької сільської ради Срібнянського району Чернігівської області у відповідності до норм Закону №963-IV, у зв`язку з чим, адміністративний позов у частині визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області щодо призначення та проведення перевірки від 31.07.2020 не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 31.07.2020 №526-ДК/0244Пр/03/01/-20, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 06.10.1998 №161-XIV «Про оренду землі» (далі - Закон №161-XIV) відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно статті 1 Закону №161-XIV оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону №161-XIV).

Відповідно до умов частини 1 статті 24 Закону №161-XIV орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання норм і правил.

Згідно пункту 1 договору оренду землі від 23.12.2015 (далі - Договору) орендарю (позивачу у справі) надано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства) загальною площею 11,8794 га, в тому числі сіножатей - 11,8794 га, кадастровий номер :02:001:1123 яка знаходиться на території Васьковецької сільської ради Срібнянського району Чернігівської області.

Відповідно до пункту 30 Договору орендар зобов`язаний дотримуватись режиму використання земель згідно цільового призначення та виду угідь.

Згідно кадастрового плану земельної ділянки з експлуатацією земельних угідь, що є невід`ємною частиною Договору, земельна ділянка загальною площею 11,8794 га віднесена за видом угідь до сіножатей, визначені в натурі координати меж земельної ділянки.

Отже, надаючи в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення за видом угідь сіножаті орендодавець встановив обов`язок для орендаря використовувати її відповідно до цільового призначення та виду угідь, а тому використання її з метою розорювання та засівання сільськогосподарськими культурами суперечать її цільовому призначенню та умовам Договору.

Доводи позивача, що на момент здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства користувачем земельної ділянки було Фермерське господарство «Крупський», а не громадянин ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки зміни до відомостей про суб`єкта іншого речового права - орендаря - Фермерське господарство «Крупський» внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно лише 18.08.2020, тобто після перевірки відповідачем дотримання вимог земельного законодавства та винесення оскаржуваного припису.

Порядок встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначає Інструкція про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 №376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 за №391/17686 (далі - Інструкція).

Згідно пункту 1.2. Інструкції встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється з метою визначення в натурі (на місцевості) метричних даних земельної ділянки, у тому числі місцеположення поворотних точок її меж та їх закріплення межовими знаками.

Згідно з пунктом 1.3. Інструкції замовник - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, власник (користувач) земельної ділянки, який замовляє роботи із встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Пунктом 2.1. Інструкції передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до пункту 2.3. Інструкції комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Встановлення межових знаків здійснюється таким чином, щоб забезпечити можливість їх зберігання і створити якомога менше перешкод для руху пішоходів і транспортних засобів (пункт 3.6. Інструкції).

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога державного інспектора щодо винесення земельної ділянки в натуру (на місцевість) межовими знаками є законною, а виявлене порушення підлягає усуненню.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 31.07.2020 №526-ДК/0244Пр/03/01/-20, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Отже позов є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави для розподілу судових витрат позивача, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (просп.Миру, 14,м.Чернігів,14000, код ЄДРПОУ - 39764881)

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2020 року.

Суддя В.В. Падій