Справа № 240/4832/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/4832/20

категорія 111030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Попової О. Г.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся фізична особа-підприємець ОСОБА_1 із позовом до Головне управління ДПС у Житомирській області в якому просить:

1. Визнати протиправними та скасувати в повному розмірі видані Головним управлінням Державної фіскальної служби України у Житомирській області (Відповідач) податкові повідомлення-рішення:

- від 13.11.2019 р. № про визначення додаткового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 148487,11 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 37121,78 грн., разом - 185608,89 грн.;

- від 13.11.2019 р. № про визначення додаткового зобов`язання з військового збору - 12373,93 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції - 3093,48 грн., разом - 15467,41 грн.;

- від 13.11.2019 р. № про застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 510 грн. за незабезпечення зберігання документів в межах нормативного строку.

2. Присудити за рахунок бюджетних призначень відповідача на користь позивача здійснені ним судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору в розмірі 3538 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що не погоджуючись з висновками акту перевірки та спірними рішенням і вимогою позивач звернувся 06.12.2019 р. до Державної податкової служби України відповідну скаргу. Однак, рішенням Державної податкової служби України від 10.02.2020 р. №5093/16/99-00-08-15-04-06 в задоволенні скарги позивачу було відмовлено. Вказує, що перевіряючими пояснення позивача, надані у його відповідях на запити за вих. № 34 від 19.09.2019 р. та вих. №35 від 02.10.2019 р., не було взято до уваги, та, як зазначено в акті перевірки, було складено акт про ненадання документів. Висновки акту про ненадання копій документів є безпідставними та не можуть підтверджувати факт ненадання оригіналів первинних документів щодо придбання товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг) у попередніх періодах.

Також зазначає, що при оформленні результатів документальних перевірок посадові особи контролюючих органів порушили норми Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, що був затверджений наказом Мінфіну України від 20.08.2015 р. №727. На думку позивача, працівниками відповідача було порушено процедуру складання акту перевірки, оскільки в такому акті не було зазначено перелік первинних документів, оригінали яких, за їх твердженням, не були надані для перевірки.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 28 квітня 2020 року 11:00 год.

21.04.2020 року на адресу суду надійшов відзив від Головного управління ДПС у Житомирській області, де зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими. Зазначає, що під час перевірки ГУ ДПС у Житомирській області надано запити ФОП ОСОБА_1 від 22.08.2019 №9903/14/06-30-13-05, від 13.09.2019 №477/14/06-30-33-05, від 27.09.2019 №902/14/06-30-33 про надання пояснень, щодо структури витрат, а також надання підтверджуючих первинних документів щодо віднесення до валових витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей за попередні звітні періоди. В акті зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не надано пояснення щодо структури витрат за період 2017-2018 роки; підтверджуючі первинні документи щодо ТМЦ за попередні періоди за 2012 рік, за 2014 рік, за 2015 рік, за 2016 рік, які зазначені у книзі обліку доходів і витрат за 2017 рік, за 2018 рік, що підтверджують витрати на придбання ТМЦ гр.6 книги обліку доходів і витрат. ГУ ДПС у Житомирській області складено акт про ненадання документів від 03.10.2019 № 38/06-30-33-05/ НОМЕР_1 . Також, у попередніх актах документальних перевірок від 07.04.2017 №175/06-30-13-05, від 19.09.2017 №611/06-30-13-05 ФОП ОСОБА_1 не було надано інформацію щодо залишків ТМЦ за перевіряємий період. ФОП ОСОБА_1 під час проведення планової документальної перевірки було відмовлено у наданні первинних документів щодо залишків ТМЦ, які відображені у гр.5, 6 книги обліку доходів і витрат (з зазначенням реквізитів первинних документів (№, дата, сума)), які стосуються залишків ТМЦ 2012 року, 2014 року, 2015 року та 2016 року (попередніх періодів), що не дає змогу встановити зв`язок витрат з отриманим доходом у 2017-2018 років. На думку відповідача позовні вимоги є необґрунтованими та не підтверджені належними доказами.

28.04.2020 року судове засідання не проводилося, до суду надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду адміністративної справи. Розгляд справи відкладено на 21 травня 2020 року о 10:30 год.

21.05.2020 року до суду надійшли заяви позивача та представника відповідача про відкладення розгляду справи та наступне судове засідання відкладено на 01 липня 2020 року о 11:30год.

01.07.2020 року протокольною ухвалою судом задоволено клопотання відповідача про виклик та допит свідка, закінчено підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 03.08.2020 року об 12:00 год.

Протокольною ухвалою судді від 03.08.2020 у судовому засіданні оголошено перерві до 07.08.2020 об 10:00 для надання додаткових доказів.

07.08.2020 протокольною ухвалою суду оголошено перерву в судовому засіданні для вивчення наданих додаткових документів.

У зв"язку з поданим клопотанням позивача про відкладення розгляду справи, судове засідання відкладено на15.09.2020 об 11:00.

15.09.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 22.09.2020 о 12:00.

22.09.2020 судовий розгляд справи перенесено на 06.10.2020 о 11:00.

Протокольною ухвалою судді від 06.10.2020, у судовому засіданні оголошено перву до 13.10.2020 о 11:00.

В судовому засіданні призначеного на 13.10.2020, протокольною ухвалою оголошено перерву для вивчення додатково наданих документів та виклик свідка до 29.10.2020 о 12:00.

Прикольною ухвалою від 29.10.2020, без виходу до нарадчої кімнати, суд перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, свідків, дослідивши докази і письмові пояснення, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Судом встановлено, ФОП ОСОБА_1 перебуває на обліку в Житомирській ОДПІ, дата реєстрації платником 01.01.2011, реєстраційний номер 281116098/06284. Фактичне місцезнаходження (податкова адреса) згідно реєстраційних даних: АДРЕСА_1 .307. В період з 01.01.2017 - по 31.12.2018 ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування.

На підставі наказів ГУ ДФС у Житомирській області від 26.03.2019 №594 та плану - графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік ГУ ДФС у Житомирській області проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валюті та іншого законодавства, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлено такі порушення позивачем:

- пп.16.1.2, п.16.1 ст.16, п.44.1 ст.44, п. 177.10 ст. 177 ПКУ п.6 Порядку веденні 1 обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.10.2013 за №1686/24218, а саме ФОП ОСОБА_1 вів Книгу обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, яка зареєстрована в Житомирській ОДПІ за №13-02/Н-40 від 15.07.2016, за номером №6 від 05.01.2018 із порушенням встановленого порядку ведення.

- пп.16.1.2 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1 ст.44, п. 177.2, пп. 177.4.4 п. 177.4, п. 177.10 ст.177 ПКУ. завищено витрати безпосередньо пов`язані з отриманим доходом, на загальну суму 824 928,40 грн., в тому числі: за 2017 рік - 641698,13 грн., за 2018 рік - 183230,27 грн., що призвело до заниження в даному періоді чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 824 928,40 грн., в тому числі: за 2017 рік - 641698,13 грн., за 2018 рік - 183230,27 грн., в результаті чого було занижено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 148 487,11 грн., в тому числі: за 2017 рік - 115 505,67 грн., за 2018 рік - 32 981,44 грн.;

- п.1 ч.2 ст.6, п.2 ч.1 ст.7, ч.2 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-УІ із змінами та доповненнями встановлено заниження за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу у розмірі 22,00% з урахуванням максимальної величини, 114 418,51 грн., в тому числі по періодах за 2017 рік - 74 107,85 грн., за 2018 рік-40 310,66 грн.;

- п.п.185.1. ст. 185, п.187.1. ст.187, п.192.1 ст.192, п.200.1 ст.200, п.201.10 ст 201 ПКУ занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в лютому 2017 року в сумі 372 грн.;

- п. 201.10 ст. 201 ПКУ порушено терміни реєстрації розрахунку коригування за лютий 2017 року в сумі 372 грн.;

- пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.1.1 та пп.1.2 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПКУ, ФОП ОСОБА_1 в періоді з 01.01.2017 по 31.12.2018 занижено чистий оподатковуваний дохід на загальну суму 824 928,40 грн., в тому числі: за 2017 рік - 641698,13 грн., за 2018 рік - 183230,27 грн., що призвело до заниження в даному періоді військового збору в загальній сумі 12 373,93 грн. в . в тому числі по періодах 2017 рік -9 625,48 грн., 2018 рік - 2 748,45 грн.

- пп.16.1.7 п.16.1 ст.16, ст.63 ПКУ, п. 8.4 розділу VIII Наказу Міністерства Фінансів України «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» від 09.12.2011 №1588 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2011 №1562/20300, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не подано до Житомирської ОДПІ «Повідомлення про об`єкти оподаткування» форми №20-ОПП з відображенням в ньому об`єктів рухомого на нерухомого майна, що використовувалися в господарській діяльності.

- п.177.10 ст.177, п.44.3 та п.44.5 ст.44, п.85.2 ст. 85 ПКУ, встановлено, що ФОП ОСОБА_1 для проведення документальної перевірки не надано документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби (а.с.74-75).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 13 листопада 2019 року прийнято податкові повідомлення рішення:

- № про визначення додаткового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 148487,11 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 37121,78 грн., разом - 185608,89 грн.;

- № про визначення додаткового зобов`язання з військового збору - 12373,93 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції - 3093,48 грн., разом - 15467,41 грн.;

- № про застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 510 грн. за незабезпечення зберігання документів в межах нормативного строку.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що у відповідача, як стверджує позивач, були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваних рішень. Вважаючи, у зв`язку із цим, свої права порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Приписами п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

В акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 не надано пояснення щодо структури витрат за період 2017-2018 роки; підтверджуючі первинні документи щодо ТМЦ за попередні періоди за 2012 рік, за 2014 рік, за 2015 рік, за 2016 рік , які зазначені у книзі обліку доходів і витрат за 2017 рік, за 2018 рік, що підтверджують витрати на придбання ТМЦ гр.6 Книги обліку доходів і витрат.

Відповідно до пункту 162.1. статті 162 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податку на доходи фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з п. 177.1. ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до п. 177.2. ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

При цьому, пунктом 177.4. ст. 177 ПК України визначено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

- витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

- витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

- обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

- суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

- інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

З аналізу наведених норм, вбачається, що ПК України визначено вичерпний перелік витрат фізичних осіб-підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, при цьому, необхідною передумовою для визначення складу витрат є їх пов`язаність з господарською діяльністю та отримання доходу.

Згідно зі ст.1, ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Пунктом 177.10. ст. 177 ПК України визначено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Пунктом 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 №481 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218 (далі - Порядок № 481) передбачено, що відповідно до пункту 177.10 статті 177 та пункту 178.6 статті 178 розділу ІV Податкового кодексу України (далі - Кодекс) фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.

Згідно з п. 5 Порядку № 481 записи у книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід.

Пунктом 6 Порядку № 481 визначено, що самозайняті особи заносять до книги відомості в такому порядку:

1) у графі 1 зазначається дата запису;

2) у графі 2 відображається сума доходу, отриманого від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок, касу платника податків та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, вартість безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг);

3) у графі 3 вказується сума повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) та/або повернутої передплати;

4) графа 4 розраховується як різниця між отриманим доходом від здійснення господарської або незалежної професійної діяльності (графа 2) та сумою повернутих самозайнятою особою коштів за товари (роботи та послуги) (графа 3);

5) у графі 5 зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвідчують факт оплати товарів, робіт, послуг;

6) у графі 6 відображається сума витрат, які документально підтверджені та безпосередньо пов`язані з отриманням доходу за підсумками дня;

7) у графі 7 відображається сума витрат на оплату праці та нарахування на оплату праці найманих осіб, понесені у звітному місяці;

8) у графі 8 відображається сума фактично понесених інших витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу, які не зазначені в графах 6 та 7, зокрема, витрати на сплату послуг, зв`язку, орендних та комунальних платежів тощо;

9) у графі 9 зазначається сума чистого оподатковуваного доходу, яка розраховується як різниця між сумою доходу за звітний період (графа 4) та сумою понесених витрат від провадження господарської або незалежної професіональної діяльності (графи 6, 7, 8).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 №, суд зазначає наступне.

Як встановлено контролюючим органом під час перевірки, на порушення вимог пп. 16.1.2., п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, п.44.3 ст. 44, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ ФОП ОСОБА_1 включено до складу витрат у 2017-2018 роках витрати не підтверджені первинними документами, які придбані у попередніх періодах (2012 рік, 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік) на загальну суму 423 124,81 грн., в тому числі за 2017 рік - 372 590,82 грн., за 2018 рік - 50 533,99грн. В порушення пп. 16.1.2., п. 16.1 ст.16, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ до валових витрат на придбання ТМЦ не правомірно віднесено витрати не пов`язані з безпосередньо отриманим доходом та не підтверджені документально, на загальну суму 377 798,30 грн., в тому числі за 2017 рік -306 505,19 грн., за 2018 рік - 71 293,11 грн.

Як вказує відповідач, ФОП ОСОБА_1 під час проведення планової документальної перевірки було відмовлено у наданні первинних документів щодо залишків ТМЦ, які відображені у гр.5, 6 книзі обліку доходів і витрат (з зазначенням реквізитів первинних документів (№, дата, сума)), які стосуються залишків ТМЦ 2012 року, за 2014 року, за 2015 року, та 2016 року (попередніх періодів), що не дає змогу встановити зв`язок витрат з отриманим доходом 2017-2018 років.

В судовому засіданні позивач пояснив, що всі необхідні первинні документи щодо понесених витрат за 2012-2016р.р. ним були надані податковому органу, у тому числі вказані документи були надані ним ДПС до скарги на рішення податковою органу.

В той же час, допитані в ході розгляду справи свідки ОСОБА_2 - головний державний ревізор-інспектор ГУ ДПС в Житомирській області та ОСОБА_3 - головний державний ревізор-інспектор ГУ ДПС в Житомирській області пояснили, що податковим органом направлялись ФОП ОСОБА_1 запити від 22.08.2019 №9903/14/06-30-13-05, від 13.09.2019 №477/14/06-30-33-05, від 27.09.2019 №902/14/06-30-33 про надання пояснень щодо структури витрат, а також надання підтверджуючих первинних документів щодо віднесення до валових витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей за попередні звітні періоди, а саме 2017-2018 рр. (т.2 а.с.223-228). Однак, позивачем вказані документи подані не були до податкового органу, що унеможливило встановити зв"язок витрат з отриманим доходом у 2017-2018 рр., про що відповідачем складено акт від 03.10.2019 року про надання документів не в повному обсязі під час проведення документальної планової виїзної перевірки (т.2 а.с.239).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні первинні документи понесених витрат за 2018, 2017, 2016 рр. та частково 2015 р., однак відсутні підтверджуючі первинні документи щодо віднесення до валових витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей за 2012-2015 рр.

Посилання позивача про надання до податкового органу всіх необхідних документів разом з заперечення на рішення контролюючого органу (т.1 а.с.4-44) та поясненнями (т.2 а.с.229-238) не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи.

Суд звертає увагу, що статтею 1 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); економічна вигода - потенційна можливість отримання підприємством грошових коштів від використання активів.

За приписами частини першої 9 Закону № 996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, документами, що є підставою для внесення записів до бухгалтерського обліку є накладні, витратні накладні, товарно-транспортні накладні, тощо.

В свою чергу, надані позивачем переліки витрат та первинних документів у вигляді таблиць не є тотожними поняттю первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З наведеного слідує, що висновки перевірки з приводу відсутності первинних документів щодо залишків ТМЦ, які відображені у гр.5, 6 книзі обліку доходів і витрат (з зазначенням реквізитів первинних документів (№, дата, сума)), які стосуються залишків ТМЦ 2012 року, за 2014 року, за 2015 року, та 2016 року (попередніх періодів) не дають змогу встановити зв`язок витрат з отриманим доходом 2017-2018 років є вмотивованими.

Таким чином, суд погоджується з висновком податкового органу, що в порушення вимог пп. 16.1.2., п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, п.44.3 ст. 44, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ ФОП ОСОБА_1 включено до складу витрат у 2017-2018 роках витрати не підтверджені первинними документами, які придбані у попередніх періодах (2012 рік, 2014 рік, 2015 рік, 2016 рік) на загальну суму 423 124,81 грн., в тому числі за 2017 рік - 372 590,82 грн., за 2018 рік - 50 533,99 рн.

З огляду на зазначене, в порушення пп. 16.1.2., п. 16.1 ст.16, п.177.2, п.177.4, п.177.10 ст.177 ПКУ до валових витрат на придбання ТМЦ позивач не правомірно відніс витрати не пов`язані з безпосередньо отриманим доходом та не підтверджені документально, на загальну суму 377 798,30 грн, в тому числі за 2017 рік - 306 505,19 грн., за 2018 рік - 71 293,11 грн.

Отже, судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами правомірність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 № про визначення додаткового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 148487,11 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції на суму 37121,78 грн., разом - 185608,89 грн.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 р. № про визначення додаткового зобов`язання з військового збору - 12373,93 грн. та застосування штрафної (фінансової) санкції - 3093,48 грн., разом - 15467,41 грн, суд зазначає таке.

З 03.08.2014 року набрав чинності Закон України від 31.07.2014 №1621-VІІ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України", яким на період до 01 січня 2015 року запроваджено військовий збір. Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015 року, до Кодексу внесено зміни в частині оподаткування військовим збором. Так, відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Перехідних положень Кодексу оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Кодексу, а саме: фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізичні особи - нерезиденти, які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, а також податкові агенти (пп. 1.1 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Відповідно до пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 Кодексу, зокрема: для резидента - загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування та іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Відтак з 1 січня 2015 року військовий збір сплачується з усіх доходів, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування (пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу).

Згідно п.п. 1.4 п. 16-1 Підрозділу 10. Інші перехідні положення Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету із чистого доходу приватного підприємця здійснюється у порядку, встановленому Розділом IV Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 1.6. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Кодексу платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 Кодексу.

Оскільки, перевіркою встановлено, що позивачем занижено суму чистого оподаткованого доходу на загальну суму 824 928,40 грн., то позивачем у періоді, що перевірявся занижено податкових зобов`язань зі сплати військового збору в сумі 12373,93 грн, чим порушено вимоги статей 162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст. 163, пп. 164.1.3. п. 164.1. ст. 164, пп.1.1 та пп.1.2 п. 164 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України.

Відповідно, податкове повідомлення-рішення від 13.11.2019 р. № є правомірним та не підлягає скасуванню.

З приводу податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 р. № про застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 510 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Відповідно пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести книгу обліку доходів та витрат та мати підтверджуючі документи щодо проходження товару. Форма книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органам державної податкової служби.

Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, податковим органом встановлено порушення вимог п.177.10 ст. 177, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст. 85 ПУ України, а саме позивач для проведення документальної перевірки не надав документи, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків, зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувалися в бухгалтерському та податковому обліку і пов"язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, ЄСВ, виконанням вимог іншого законодавства.

Враховуючи відсутність всіх необхідних документів та встановлення під час перевірки порушення позивачем підпунктів 16.1.2, 16.1.12 пункту 16.1 статті 16, пункту 44.3 статті 44, пункту 177.10 статті 177 ПКУ, суд не знаходить підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.11.2019 № про застосування штрафних санкцій на суму 510 грн.

Дослідивши наявні у справі докази, виходячи з аналізу наведених норм законодавства, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 як під час проведення планової документальної перевірки так і під час розгляду справи в суді не надано первинних документів щодо залишків ТМЦ, які відображені у гр.5, 6 книзі обліку доходів і витрат (з зазначенням реквізитів первинних документів), які стосуються залишків ТМЦ 2012 року, за 2014 року, за 2015 року, та 2016 року (попередніх періодів), що не дає змогу встановити зв`язок витрат з отриманим доходом за період 2017-2018 років.

Позивач у позиві не погодився з винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, проте обґрунтованих доводів в спростування підстав щодо їх прийняття не навів.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваних податкових рішень від 13.11.2019 р. №, від 13.11.2019 р. №, від 13.11.2019 №, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

Судові витрати відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,Житомир,10000, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 11 листопада 2020 року.

Суддя О.Г. Попова