Справа № 511/509/20
Суддя: Петренко В. С.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 511/509/20
Провадження № 2-а/947/165/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Петренка В.С.

за участю секретаря - Ратовської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукана Ярослава Володимировича,Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукана Ярослава Володимировичапро скасування постанови серії ЕАК № 2246177 від 14 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу 425 гривень, а провадження по адміністративній справі у відношенні нього в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, закрити.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 14 березня 2020 року він - ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat з державним номерним знаком НОМЕР_1 , був зупинений по вул. Гагарінське плато, 56/1, а саме, як дізнався з постанови, інспектором 4 роти, 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Муканом Ярославом Володимировичем.

Позивач вказує, що зі слів інспектора, його було зупинено через відсутність державних номерних знаків на бампері вищевказаного авто.

Однак, як зазначає позивач, працівником поліції Муканом Ярославом Володимировичем було складено відносно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП (постанова серія ЕАК № 2246177 від 14.03.2020), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень, аргументуючи дане рішення відсутністю у нього страхового полісу.

Позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

Так, позивач вказує, що постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено, у зв`язку з чим, він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Також, в порушення ст. 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення розглянуто за його відсутністю.

Крім того, позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на докази, що підтверджують його вину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, графа «до постанови додається» залишена порожньою.

В порушення порядку розгляду справ про адміністративне правопорушення, передбаченого Кодексом про адміністративні правопорушення України та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейським не було оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та Конституцією України, в тому числі, й право користуватися юридичною допомогою, не заслухано його пояснення, не вирішено питання щодо задоволення чи відхилення заявлених ним усних клопотань, а також не досліджено докази по справі, які взагалі відсутні.

Крім того, позивач стверджує, що матеріали справи не містять підтвердження законної підстави зупинки його автомобіля, а під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач не роз`яснив йому та не забезпечив право знайомитися з матеріалами справи про адміністративне правопорушення та не надав йому для ознайомлення жодного доказу на підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху, чим порушив його право на ознайомлення з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, як вказує позивач, після висловлених звинувачень, працівник правоохоронного органу одразу ж відійшов до свого автомобіля та почав складати адміністративні матеріали. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, так само як і не було оголошено посадовою особою про початок розгляду адміністративної справи та не було заслухано клопотання, не було досліджено докази.

Також, в порушення ст. 285 КУпАП та наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року інспектором патрульної поліції після закінчення розгляду справи не було оголошено постанову про адміністративне правопорушення і не вручено її копію.

Таким чином, позивач вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно нього - ОСОБА_1 та при винесенні оскаржуваної постанови були допущені істотні порушення встановленої процедури розгляду подібних справ.

Крім того, позивач вважає, що відсутність буд-яких доказів, які підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення та через неповноту та однобічність з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не було доведено його вину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з відповідним позовом.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 31.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукана Ярослава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягненнябуло передано на розгляд до Київського районного суду м. Одеси як адміністративного суду за територіальною підсудністю.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 26.08.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукана Ярослава Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: сплатити судовий збір за подання позовної заяви про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір», тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., та надати докази такої сплати. Роз`яснено позивачу, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 15.09.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукана Ярослава Володимировичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

01.10.2020 року від представника відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції до канцелярії суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що згідно постанови серії ЕАК № 2246177 від 14.03.2020 року інспектором Муканом Я.В. 14.03.2020 року о 21 год. 35 хв. у м. Одеса по вул. Гагаринське плато, 5Б/1, під час патрулювання було помічено як ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з відсутнім номерним знаком.

Крім того, під час перевірки документів передбачених в п, 2.1 Правил дорожнього руху було виявлено відсутній чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим саме водій порушив п. 2.1.ґ) ПДР та вичинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача зазначає, що працівник патрульної поліції відреагував на це правопорушення та зупинив позивача для з`ясування причин порушення ним ПДР та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до адміністративної відповідальності.

За керування позивачем транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з відсутнім номерним знаком, інспектор мав притягнути його до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак у зв`язку з тим, що позивач під час його зупинки працівниками поліції не мав чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим саме позивач порушив п. 2.1 ґ) ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тому, інспектор на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП за результатами розгляду справи притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Представник відповідача вказує, що відповідно до інформації, яка міститься на офіційному сайті МТСБУ та інформації, яку надав інспектор Мукан Я.В., станом на 14.03.2020 року на транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , не було чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується інформацією з офіційного сайту МТСБУ.

Крім того, представник відповідача зазначає, що інспектором роти № 4 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП Муканом Я.В., під час розгляду справи ОСОБА_1 було роз`яснено суть правопорушення, ознайомлено з матеріалами справи, також було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Представник відповідача вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2246177 від 14.03.2020 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395.

Також, представник відповідача вказує, що законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

Представник відповідача зазначає, що на підтвердження факту вчинення 14.03.2020 року адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме: відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, надаються фото файли з офіційного сайту МТСБУ.

З урахуванням викладеного, представник відповідача вважає, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи, ним дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ЕАК № 2246177 від 14.03.2020 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, а доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не ґрунтуються на вимогах законодавства.

Відповідач - Інспектор 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукан Ярослав Володимировичу строк, зазначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Як вказують позивач та представник відповідача, 14.03.2020 року інспектором 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Муканом Ярославом Володимировичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2246177, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень 00 копійок.

Як зазначають позивач та представник відповідача, поліцейським було зазначено суть адміністративного правопорушення, а саме, що 14.03.2020 року о 21 год. 35 хв. у м. Одеса, по вул. Гагарінське плато, 5Б/1, під час патрулювання було помічено як ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з відсутнім номерним знаком.

Крім того, під час перевірки документів передбачених в п. 2.1 Правил дорожнього руху було виявлено відсутність чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1.ґ) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому, як вказав представник відповідача, за керування позивачем транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , з відсутнім номерним знаком, інспектор мав притягнути позивача до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, однак у зв`язку з тим, що позивач під час його зупинки працівниками поліції не мав чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тим саме позивач порушив п. 2.1 ґ) ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, з якого вбачається, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, а також створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Пунктом 2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 2.9. в) ПДР водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до п. 2.1. ґ) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються Інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі/даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні, підтвердні документи (посвідчення).

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Членство страховиків у МТСБУ є обов`язковою умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою. діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого статуту.

Згідно наданого представником відповідача фото файлу з офіційного сайту МТСБУ, чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на транспортний засіб номерний знак НОМЕР_1 , станом на 14.03.2020 року не знайдено.

Таким чином, суд зазначає, що на момент складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2246177 від 14.03.2020 року цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів, а саме ОСОБА_1 на транспортний засіб марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована не була.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 6 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 1 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що' пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних чинних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, як зазначалося вище встановлена статтею 126 КУпАП, за приписами частини першої якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Імперативні приписи абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Верховний Суд у постанові від 21.11.2019 року у справі № 522/22180/16-а, зробив висновок, що законодавчо визначеним обов`язком водіїв дотримуватися Правил дорожнього руху, а відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статті 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання Правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 03.05.2019 року по справі №675/1207/17.

Крім того, у рішенні Касаційного адміністративного суду від 25.09.2019 року по справі №127/19283/17 зазначено, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших вимог Правил дорожнього руху не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції по розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, і за частиною шостою статті 121 КУпАП»),

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці - вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі, зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС № 1395 від 07,11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80. і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121- 1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, Статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 от. 258 КУпАП, в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змій до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VІІІ, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці- вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, в даному випадку закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.18 по справі №760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, посилання позивача на те, що відповідачем не було складено протокол про адміністративне правопорушення та те, що постанову винесено на місці вчинення правопорушення, та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено, у зв`язку з чим, він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, судом до уваги не приймається.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

В силу положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові серії ЕАК № 2246177 від 14.03.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, та не навів обґрунтованих підстав, з яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, з урахуванням того, що судом було встановлено вище, що на момент складання оскаржуваної постанови цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на транспортний засіб марки Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , застрахована не була.

При цьому, вказані обставини позивачем спростовані не були, відповідного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів надано не було.

Більш того, суд зазначає, що позивачем не було надано до матеріалів справи і копії оскаржуваної постанови, як і не було заявлено відповідного клопотання про її витребування.

Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 77, 160-163, 241-246, 257-262, 286, 293, 295 КАС України, суд - ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора 4 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Мукана Ярослава Володимировича,Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Петренко В. С.