Справа № 640/2076/19
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2076/19
УХВАЛА

10 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Бужак Н.М. та Кучми А.Ю.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні представника позивача Золотухіна Романа Михайловича про винесення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року, до якої приєднався Офіс великих платників податків ДПС у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головного управління державної казначейської служби у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Крименерго" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, Головного управління державної казначейської служби у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у м. Києві, що полягає у невнесенні до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість даних, щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 91346363,34 грн., що підлягає поверненню на рахунок АТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" за січень 2015 року;

- зобов`язати ГУ ДФС у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані, щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 91346363,34 грн., що підлягає поверненню на рахунок АТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" за січень 2015 року;

- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь АТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року по податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2015 року № від 19.11.2015 в розмірі 91346363,34;

- стягнути з Державного бюджету України через ГУ ДКСУ у м. Києві на користь АТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" пеню в сумі 51927607,47 грн., нараховану на сум заборгованості з відшкодування податку на додану вартість за період з 30.01.2016 по 20.01.2019.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року позов задоволено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року залишено без змін.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача Золотухіна Р.М. надійшла заява про винесення додаткового рішення, в якій просив стягнути на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві витрати на професійну правничу допомогу у сумі 220000 грн.

На підтвердження витрат, обсягу правничої допомоги наданої в апеляційному провадженні по даній справі, стороною позивача надано до матеріалів справи: ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, копії договору про надання правової допомоги, додаткової угоди до договору, копію акту наданих послуг до договору №60 від 22.09.2020.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, які з`явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви, вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому, даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч.3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що до зазначеної вище заяви для підтвердження понесених витрат надано до суду документи, а саме: копія акту прийому-здачі наданих послуг від 08.01.2020, копія договору про надання правової допомоги від 02.09.2019 року.

Із поданих до вищевказаної заяви документів, зокрема, акту наданих послуг від 22.09.2020 № 60 вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу складають 220000грн.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що всупереч ст. 134 КАСУ представником позивача до суду не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Суд звертає увагу, що за правовою позицією Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 року по справі 826/1216/16, вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання представника позивача на прийняття додаткової угоди від 02.10.2020, відповідно до якої оплата наданих послуг здійснюється протягом 90 днів з моменту вступу рішення в законну силу, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки відшкодуванню підлягають виключно понесені позивачем витрати на правничу допомогу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового судового рішення по справі № 640/2076/19, оскільки документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки) до суду подано не було.

Керуючись статтями 132, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви представника Акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" Золотухіна Романа Михайловича про винесення додаткового рішення у справі №640/2076/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Повний текст ухвали виготовлено 10.11.2020 року.