Справа № 580/4350/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року справа № 580/4350/20
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення часників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Міністерства оборони України (далі Міноборони, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України (пункт 13 протоколу № 110 від 30.07.2020) про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду першої групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як інваліду першої групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у відповідності до статті 16 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядку визначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що під час проходження служби позивач отримав захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, тому у відповідності із довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААА № 532406 позивачеві з 25.10.2016 було встановлено другу групу інвалідності. В подальшому, в зв`язку погіршенням стану здоров`я, у відповідності із довідкою до акту огляду МСЕК серія 12ААБ № 767373 від 18.02.2020 року позивачеві встановлено першу групу інвалідності безстроково, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, втрата працездатності складає 90%. Також позивач має статус інваліда війни.

З встановленням першої групи інвалідності, відповідно норм чинного законодавства, позивач набув право на отримання одноразової грошової допомоги. Відтак, звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Однак, відповідно до пункту 13 витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей з тих підстав, що позивач звернувся за допомогою понад 3 - річний термін після встановлення інвалідності.

Позивач вважає, що відмовою відповідач порушив його конституційні права, невірно трактуючи норми чинного законодавства.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

05 листопада 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що оскільки позивач звернувся із заявою для призначення одноразової грошової допомоги 26.06.2020, а інвалідність встановлена 20.10.2016, то він не має права на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2006 № 1221 ОСОБА_1 в період з 14.06.1986 по 17.07.1988 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та проходив військову службу, як кадровий військовослужбовець в Збройних Силах і 26.12.1995 позивач звільнений в запас (Черкаський ОВК).

Згідно експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОН та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС захворювання ОСОБА_1 пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

25 жовтня 2016 року позивачеві встановлена безтерміново ІІ група інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка МСЕК № 532406 серії 12 ААБ).

18 лютого 2020 року позивачеві встановлена безтерміново І група інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка МСЕК № 767373 серії 12 ААА).

24 лютого 2020 року позивачеві видане посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого ОСОБА_1 є особою з інвалідністю І Б групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Наведені обставини та встановлення інвалідності першої групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, стали підставою для звернення позивача до Міністерства оборони України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги.

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 110 від 30.07.2020, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявник звернувся із заявою для призначення одноразової грошової допомоги 26.06.2020, а інвалідність йому встановлена 26.10.2016, він не має права на призначення одноразової грошової допомоги.

Під час надання правової оцінки встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до пункту 2 частини1 статті 3 Закону № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Статтею 16 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з частинами 6, 8, 9 статті 16-3 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначає Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі Порядок № 975).

Відповідно до пункту 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Як свідчать матеріали справи, 25 жовтня 2016 року позивачеві встановлена безтерміново ІІ група інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка МСЕК № 532406 серії 12 ААБ).

18 лютого 2020 року позивачеві встановлена безтерміново І група інвалідності, причина інвалідності захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (довідка МСЕК № 767373 серії 12 ААА).

Отже, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про встановлення ІІ інвалідності, тобто 25.10.2016.

Оскільки позивач звернувся до Міністерства оборони України із заявою для призначення одноразової грошової допомоги 26.06.2020, а інвалідність йому встановлена 25.10.2016, то позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги, оскільки право на отримання одноразової грошової допомоги позивач мав право реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у нього такого права відповідно до пункту 8 статті 16-3 Закону № 2011-XII.

Посилання позивача на те, що датою виникнення права на отримання грошової допомоги виникло у зв`язку із встановленням І групи інвалідності (18.02.2020) з причин захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд вважає помилковим, оскільки пунктом 3 Порядку № 975 чітко визначено, що у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності є днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги.

Також суд звертає увагу, що з 15.04.2011 позивачеві була встановлена ІІІ група інвалідності, причиною встановлення інвалідності ОСОБА_1 зазначене загальне захворювання і лише в жовтні 2016 року причиною встановлення позивачеві інвалідності стало захворювання, пов`язане із виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, а відповідач не надав доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 11.11.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк