Справа № 640/8932/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Васильченко І.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Справа № 640/8932/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Державної міграційної служби України,

про визнання протиправною та скасування рішення,

зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби України про:

- визнання протиправною бездіяльності ДМС України по вилученню із відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України інформації про визнання недійсним та таким, що підлягає вилученню, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України у Донецькій області 22.07.2008;

- зобов`язання ДМС України вилучити з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України інформацію про визнання недійсним і таким, що підлягає вилученню, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України у Донецькій області 22.07.2008.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.

Ухвалюючи таке рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких рішень щодо визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій області 22.07.2008, відповідачем прийнято не було, що виключає правові підстави для внесення до відомчої інформаційної системи ДМС запису щодо недійсності і вилучення вказаного паспорта.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову, зазначаючи, що 2012 році ним було проведено службове розслідування, у ході якого встановлено оформлення паспорта позивача з порушенням вимог законодавства. Такі порушення, за твердженням апелянта є підставою для визнання паспорта недійсним, у зв`язку з чим ним внесено до відомчої інформаційної системи ДМС спірний запис.

Разом з тим, апелянт зазначає, що позивач звертався й з іншими позовними заявами до ДМС (щодо інших спорів), але в задоволенні його вимог було відмовлено.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта, правильності висновків суду першої інстанції та зазначаючи, що відповідачем не було прийнято жодного рішення щодо визнання недійсним та/або анулювання належного йому паспорта громадянина України.

Також у своєму відзиві позивач вказує, що судове рішення у справі № 826/13810/16, на яке посилається апелянт, взагалі не стосується спірних правовідносин, оскільки предметом спору у вказаній справі була заборона в`їзду позивачу в Україну, а судове рішення у справі № 826/13624/16 навпаки - підтверджує помилковість висновків апелянта, оскільки ним установлено, що акт службового розслідування, на який посилається ДМС, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не має обов`язкового значення та не породжує юридичних наслідків.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 витребувано додаткові докази у справі.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.07.2008 ОСОБА_1 був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУМВС України в Донецькій області.

23.05.2012 працівниками УГІРФО ГУ МВС України в Донецькій області складено висновок за результатами службового розслідування за фактом видачі довідки № 327 щодо належності до громадянства України, оформлення паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 позивачу.

Рішення про визнання вказаного паспорту позивача недійсним не приймалось.

Відповідачем внесено до відповідних облікових реєстрів інформацію про те, що паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 був визнаний недійсним і таким, що підлягає вилученню.

Представник позивача звернувся до ДМС України із запитом щодо надання інформації з питань припинення громадянства України ОСОБА_1 .

Листом від 21.10.2019 № 6-8385/1-19 ДМС України повідомила позивача про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку, передбаченому чинним законодавством України із заявами про встановлення належності до громадянства України, про оформлення набуття громадянства України, про прийняття до громадянства України не звертався, органами ДМС не ініціювалося питання щодо припинення йому громадянства України.

Також, представник позивача звернувся до Комісії при Президентові України з питань громадянства із запитом в якому просив повідомити чи приймалося рішення про припинення громадянства України або про скасування рішення про оформлення громадянства України відносно ОСОБА_1 .

Листом Керівника Апарату Офісу Президента України від 04.10.2019 № 03-01/1375 було повідомлено позивача про те, що передбачені Порядком № 215 від 27.03.2001 документи стосовно припинення громадянства України ОСОБА_1 було надіслано на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства 10.04.2012 року. Зазначені документи 10.05.2012 року повернуто на доопрацювання до Державної міграційної служби України відповідно до пункту 110 Порядку. Скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону України «Про громадянство України», залежно від місця проживання осіб здійснюється Державною міграційною службою України та Міністерством закордонних справ України.

З урахуванням наведеного представник позивача звернувся до відповідача із заявою від 20.09.2019 та просив невідкладно вилучити із відповідних облікових реєстрів (Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС, інших систем) інформацію про визнання недійсним та таким, що підлягає вилученню, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій області 22.07.2008.

Листом від 29.10.2019 № Л- 11088-19/6.4/3759-19 ДМС України повідомила позивача про те, що підстав для вилучення з її відомчої інформаційної системи інформації про визнання недійсним і таким, що підлягає вилученню, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України в Донецькій області 22.07.2008 року, немає.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність ДМС України щодо вилучення з відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України інформації про визнання недійсним і таким, що підлягає вилученню, паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Червоногвардійським РВ Макіївського МУ ГУ МВС України у Донецькій області 22.07.2008, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 № 2235-III (Закон № 2235-III), Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.06.2006 № 600 (далі - Порядок № 600), Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001 (далі - Порядок № 215/2001).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 1 Закону № 2235-III визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.

Реєстрація громадянства України - це внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону № 2235-III передбачено, що документами, що підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України.

Відповідно до п. 10.4 вказаного Порядку № 600, який був чинним на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин, погашаються, уважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року.

У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

Відомості щодо оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України відлягають внесенню, згідно з п. 12 Порядку № 302, до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) з використанням відомчої інформаційної системи ДМС.

Відповідно до п.п. 108, 109, 113 Порядку № 302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: коли він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; непридатності паспорта для подальшого використання; припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; коли він заявлений як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта; смерті особи, якій було видано такий паспорт; закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії; оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства; неотримання його заявником протягом року.

У разі, коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник відповідного територіального органу або територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджується керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, які підписуються працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджуються керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта/паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

У разі виявлення ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом/територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.

Територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС, структурний підрозділ ДМС, закордонна дипломатична установа із застосуванням засобів Реєстру вносить до бази даних Реєстру інформацію про факт подання особою заяви про втрату/викрадення паспорта, визнання недійсним, вилучення (у тому числі тимчасово), анулювання та знищення паспорта.

Інформація про серії та/або номери недійсних паспортів надається з відомчої інформаційної системи ДМС із застосуванням засобів Реєстру МЗС, МВС, Національній поліції, Адміністрації Держприкордонслужби, СБУ, Генеральній прокуратурі України та розміщується на офіційному веб-сайті ДМС.

Порядком № 215/2001 визначено перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, правовою підставою для визнання паспорту громадянина України недійним є його оформлення з порушенням вимог чинного законодавства України.

При цьому, правовою підставою для визнання паспорту громадянина України недійним є його оформлення з порушенням вимог чинного законодавства України, що має бути встановлено в ході службової перевірки шляхом здійснення повного та всебічного дослідження всіх обставин набуття особою громадянства України та документування її відповідним паспортом.

Разом з тим, лише визнання у встановленому чинним законодавством порядку паспорту громадянина України недійсним і таким, що підлягає вилученню, є правовою підставою для внесення до інформаційної системи Державної міграційної служби України відповідної інформації.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем та/або його уповноваженим структурним підрозділом не було прийнято жодного владно-управлінського рішення щодо визнання недійсним паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого позивачу.

При цьому, ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачем не було доведено перед судом наявності жодних правових підстав для внесення до інформаційної системи Державної міграційної служби України запису щодо визнання паспорту позивача недійсним і таким, що підлягає вилученню.

Водночас, доводи апелянта про те, що такий запис внесено на підставі висновку від 23.05.2012 № 327 та наказу ДМС України від 30.03.2016 № 70 а/г «Про проведення дослідної експлуатації інформаційної підсистеми «ФМ «Недійсні документи», апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки ані вказаний висновок, ані тим більше зазначений наказ не є рішенням про визнання паспорта позивача недійсним.

Крім того, постановою Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 826/13810/16 установлено, що за наслідками службового розслідування, за яким складено вказаний висновок від 23.05.2012 № 327, паспорт громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 не вилучався та недійсним не визнавався, а також, що громадянство України позивача не припинялося.

У своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Більш того, у своїх письмових поясненнях, наданих суду апеляційної інстанції на виконання ухвали від 27.10.2020 про витребування доказів, апелянт зазначає, що на теперішній час перевірити обставини (підтвердити факт) видачі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 не можливо, тобто навіть вищенаведені доводи апелянта засновуються на припущеннях, які відповідно до статті 242 КАС України не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Доводи апелянта, наведені в його письмових поясненнях, поданих до суду апеляційної інстанції, про те, що на момент внесення до бази даних ДМС спірної інформації позивачу виповнилося повних 44 роки, судова колегія до уваги не приймає, оскільки, відповідно до пункту 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою ВР України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ, тобто норми, на яку посилається й сам апелянт, до паспортної книжечки при досягненні громадянином, зокрема, 45-річного віку вклеюється фотокартка і паспорт, в якому її не вклеєно при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Тобто, на час внесення ДМС України спірного запису (інформації) до її бази й вказана правова підстава також була відсутня.

Тож, наведені апелянтом доводи не підтверджують обґрунтованості його правової позиції, а навпаки - додатково переконують судову колегію у відсутності жодних достатніх підстав до внесення спірної інформації щодо паспорту позивача до бази ДМС України.

При цьому, судова колегія враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в п.п. 70, 71 рішення у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE («Рисовський проти України») заява № 29979/04 Європейським судом з прав людини підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування», відповідно до якого, в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

Крім того, в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року Європейський суд з прав людини наголосив, що саме на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій та мінімізують ризик помилок.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Державної міграційної служби України підлягає залишенню без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2020 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду першої інстанції, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 21 липня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 листопада 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: