Справа № 826/3304/17
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Київ № 826/3304/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Щербань Є.В., представника позивача Серафимова І.М. (ордер від 31.07.2020 року серії АА №005184), представника відповідача Коваленко Л.В., вирішивши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить:

- скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № про збільшення ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» () грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 1 447 387,00 грн., та штрафних санкцій на суму 361 847,00 грн.

- скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № про збільшення ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» () грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем на суму 21 877 978,00 грн., та штрафних санкцій на суму 5 469 495,00 грн.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, оскільки висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства зроблено без дослідження первинних документів, про втрату яких позивачем повідомлялося ГУ ДФС у м. Києві. Також позивачем зазначено, що останнім вчинялися усі необхідні дії з їх відновлення, та разом із запереченнями на акт перевірки контролюючому органу надано усі первинні та бухгалтерські документи на підтвердження показників податкової звітності, проте, зазначені документи відповідачем не враховано.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 року в задоволенні адміністративного позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, 28/2, нежиле приміщення 43; ) відмовлено повністю.

10.08.2018 року представником позивача через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярія) подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 року у справі №826/3304/17.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» залишено без задоволення; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 року залишено без змін.

Відповідно до висновків судових рішень першої та апеляційної інстанцій, позивачем не підтверджено первинними документами правомірність формування даних податкового обліку. Крім того, позивачем не надано доказів, які б підтверджували поважність причин ненадання ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» до перевірки первинних та інших документів, пов`язаних із предметом перевірки, не надано доказів повідомлення про вказані події правоохоронних органів та переліку відсутніх документів, а також доказів розслідування Товариством причин їх пропажі або знищення.

Постановою Верховного Суду від 02.07.2019 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» задоволено; рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2018 року у справі №826/3304/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу №826/3304/17 на новий розгляд, Верховним Судом зазначено, що суди першої та апеляційної інстанції при прийнятті рішень обставин щодо направлення первинних документів до контролюючого органу разом з запереченнями на акт перевірки не встановили, як не встановили чи дотримано позивачем строк направлення таких документів, відповідно не надали оцінки тому чи мав обов`язок контролюючий орган враховувати такі документи, які фактично направлені до моменту прийняття оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, якщо мав такий обов`язок, то чому не врахував надані документи та не надав обґрунтувань щодо цього в відповіді на заперечення до акта перевірки.

Не було також проаналізовано які саме документи були додані до заперечення на акт перевірки, чи мають такі документи безпосереднє відношення до господарських операцій позивача за період, що перевірявся контролюючим органом, чи достатньо таких для підтвердження господарських операцій та чи належно вони оформлені, зокрема, чи містять всі обов`язкові реквізити, що передбачені законодавством.

Колегія суддів також вважає, що суди не встановили та не надали належної оцінки та обґрунтованого аналізу дотримання позивачем вимог законодавства в частині строку, визначених законодавством, для повідомлення контролюючого органу про втрату первинних документів, не встановили чи дотримався позивач порядку призначення комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх втрати або знищення, чи долучені до такої комісії представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду, чи оформлялися результати роботи комісії відповідним актом та чи направлявся такий, зокрема і контролюючому органу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2019 року суддею Маруліною Л.О. адміністративну справу прийнято до свого провадження та призначеного розгляду в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 11.11.2019 року.

У підготовче засідання 11.11.2019 року прибули представники відповідача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого засідання позивачем участь уповноважених представників не забезпечено, з огляду на що, судом відкладено підготовче засідання на 04.12.2019 року.

У підготовче засідання 04.12.2019 року прибули представники позивача та відповідача. За клопотанням представника позивача відкладено підготовче засідання на 22.01.2020 року.

У підготовче засідання 22.01.2020 року прибули представники позивача та відповідача. За клопотанням сторін судом відкладено підготовче засідання на 16.03.0220 року.

Через канцелярію суду 19.02.2020 року відповідачем подано клопотання про заміну первісного відповідача належним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.02.2020 року клопотання Відповідача про заміну первісного відповідача належним - задоволено. Замінено відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

У підготовче засідання 16.03.2020 року прибули представники позивача та відповідача. За клопотанням сторін судом відкладено підготовче засідання на 22.04.0220 року.

У підготовче засідання 22.04.2020 року сторони не прибули. Відповідачем подано клопотання про відкладення, яке задоволено судом. Підготовче засідання відкладено на 10.06.2020 року.

У підготовче засідання 10.06.2020 року сторони не прибули. Відповідачем подано клопотання про відкладення, яке задоволено судом. Підготовче засідання відкладено на 08.07.2020 року.

У підготовче засідання 08.07.2020 року прибули представники позивача та відповідача. За клопотанням представника відповідача з метою надання правової позиції щодо документів, долучених до матеріалів справи позивачем, відкладено підготовче засідання на 05.08.2020 року.

У підготовче засідання 05.08.2020 року прибули представники позивача та відповідача. За клопотанням нового представника позивача, з метою ознайомлення із матеріалами справи, відкладено підготовче засідання на 02.09.2020 року.

У підготовче засідання 02.09.2020 року прибули представники сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.09.2020 року закрито підготовче провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.11.2020 року.

Через канцелярію суду 09.09.2020 року позивачем подано клопотання про пришвидшення розгляду справи шляхом призначення іншої дати судового розгляду справи по суті з метою її вирішення судом у найкоротший термін, що обґрунтовує наявністю у матеріалах справи 10 томів первинних документів та більше ніж трирічного розгляду цієї справи судами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.09.2020 року клопотання позивача про пришвидшення розгляду справи задоволено. Призначено судове засідання у справі №826/3304/17 на 29.09.2020 року.

У судове засідання 29.09.2020 року прибули представники позивача та відповідача.

Судом оголошено про надходження клопотання про зміну предмета позову та надано представнику позивача слово для обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення із відповідною заявою у строки, передбачені частиною першою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, а також обґрунтування заяви про зміну предмета позову по суті.

Так, представником позивача зазначено, що 01.02.2017 року ГУ ДФС у м. Києві винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення № та №. Водночас, в порядку адміністративного оскарження, позивач звернувся до ДФС України із скаргою, за наслідками розгляду якої ДФС України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № в частині 1 352 545,00 грн. зайво застосованої штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № залишено без змін, а скаргу ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» без задоволення.

На підставі зазначеного рішення ДФС України замість скасованого податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року №, відповідачем винесено нове податкове повідомлення-рішення №, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток на 21 877 978,00 грн., за штрафними санкціями на 4 116 950,00 грн.

Разом з тим, про існування цього податкового повідомлення-рішення позивач вперше дізнався із змісту відзиву на апеляційну скаргу, який отримано останнім 15.11.2018 року. Представником позивача зазначено, що податкове повідомлення - рішення № ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» не отримано, а у рішення ДФС України, яким скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № в частині 1 352 545,00 грн. зайво застосованої штрафної санкції, жодних посилань на необхідність прийняття нового податкового повідомлення-рішення з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, ДФС України не вказано.

Представником позивача зазначено, що відповідно до процесуального законодавства, ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» відсутнє право звернутися до суду під час апеляційного та касаційного оскарження із заявою про зміну предмета позову, з огляду на що, позивач звертається до суду в порядку частини третьої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України під час нового розгляду справи, посилаючись на необхідність зміни предмета позову в частині позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача.

В обґрунтування причин не подання заяви про зміну предмета позову під час підготовчого засідання, представником позивача обґрунтовано частою зміною уповноважених представників у справі та відкладенням підготовчих засідань у зв`язку із оголошеним у країні карантином.

Враховуючи викладене, представник позивача просить суд задовольнити заяву про зміну предмета позову в частині позовних вимог, а саме позовну вимогу: «скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № про збільшення ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» () грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем на суму 21 877 978,00 грн., та штрафних санкцій на суму 5 469 495,00 грн.» змінити на позовну вимогу: «скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №, яким ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» ) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за основним платежем на суму 21 877 978,00 гривень та штрафними санкціями на суму 4 116 950,00 гривень».

Крім того, представник позивача просить суд витребувати податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» залишено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 21 877 978,00 грн., за штрафними санкціями на суму 4 116 950,00 гривень, а також рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляд скарги ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», яким скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № в частині зайво застосованої штрафної санкції у розмірі 1 352 545, 00 грн. у зв`язку із тим, що вони відсутні у матеріалах справи.

Представник відповідача проти розгляду та задоволення заяви про зміну предмета позову в частині позовних вимог не заперечує.

Відповідно до частин першої, другої, третьої, сьомої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 29.09.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2020 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» строк на подання заяви про зміну предмета позову. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» про зміну предмета позову прийнято до розгляду. Змінено предмет позову в частині позовних вимог, а саме позовну вимогу: «скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № про збільшення ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» () грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств за основним платежем на суму 21 877 978,00 грн., та штрафних санкцій на суму 5 469 495,00 грн.» змінено на позовну вимогу: «скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №, яким ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» ) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за основним платежем на суму 21 877 978,00 гривень та штрафними санкціями на суму 4 116 950,00 гривень». Встановлено: відповідачу - десятиденний строк з моменту проголошення цієї ухвали на подання відзиву на позов з урахуванням зміненого предмету позову в частині позовних вимог (із доказами направлення примірника позивачу); позивачу - п`ятиденний строк з дня одержання відзиву на подання відповіді на відзив (із доказами направлення примірника відповідачу); відповідачу - п`ятиденний строк з дня одержання відповіді на відзив для подання заперечень (із доказами направлення примірника позивачу). Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві податкове повідомлення-рішення №, яким ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» залишено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на суму 21 877 978,00 грн., за штрафними санкціями на суму 4 116 950, 00 гривень. Витребувано у Головного управління ДПС у м. Києві рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляд скарги ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», яким скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № в частині зайво застосованої штрафної санкції у розмірі 1 352 545, 00 грн. Витребувані документи зобов`язано подати до канцелярії суду у строк, встановлений для подання відзиву. Судове засідання у справі відкладено на 05.11.2020 року.

Через канцелярію суду 08.10.2020 року відповідачем подано відзив з урахуванням висновків Верховного Суду та ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2020 року.

Відповідачем зазначено, що отримавши лист позивача від 05.08.2016 року №05/08 про втрату первинних та бухгалтерських документів за період з січня 2013 року, ГУ ДФС у м. Києві відповідним наказом планову перевірку позивача відтерміновано до дати відновлення документів.

В подальшому, розпочавши планову перевірку позивача, останнім знову повідомлено відповідача про виявлення відсутності документів. Разом з тим, Податковим кодексом України можливості повторного перенесення термінів перевірки у зв`язку із не забезпеченням платником податків збереження документів не передбачено.

Крім того, з наданого позивачем Акта Комісії для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причини їх пропажі №1 від 25.10.2016 року та реєстру втрачених документів 1-6, податковим органом встановлено не зазначення товариством про втрату документів бухгалтерського обліку (синтетичний та аналітичний облік).

Враховуючи викладене та в наслідок ненадання позивачем до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, визначення суми витрат та, відповідно, об`єкта оподаткування податком на прибуток за відповідні звітні періоди на підставі наданих позивачем документів до заперечень на акт перевірки є неможливим.

З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, до відзиву долучені витребувані судом документи.

Через канцелярію суду 20.10.2020 року відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Через канцелярію суду 28.10.2020 року позивачем подано відповідь на відзив.

У судове засідання 05.11.2020 року прибули представники сторін.

Судом оголошено про надходження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Представником відповідача клопотання обґрунтовано порушенням позивачем строку звернення до суду із зміненою позовною вимогою про скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві №, яким ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» ) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за основним платежем на суму 21 877 978,00 гривень та штрафними санкціями на суму 4 116 950,00 гривень.

Представником відповідача зазначено, що як у суду, так і у ГУ ДПС у м. Києві не було підстав піддавати сумнівам доводи позивача щодо неотримання податкового повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №000199141, в результаті чого, представник відповідача у судовому засіданні від 29.09.2020 року проти задоволення заяви про зміну предмета позову не заперечував.

Водночас, з метою виконання вимог ухвали суду від 29.09.2020 року, представник відповідача звернувся до ревізора-інспектора, яким проводилася перевірка позивача, та яким встановлено наявність доказів направлення на адресу позивача податкового повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №. Зокрема, відповідно до копії чеку та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 року № - 30.03.2017 року представником за довіреністю Тимошенко, що, на думку відповідача, спростовує доводи позивача про те, що про існування цього податкового повідомлення-рішення останній дізнався лише з відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи викладене, на підставі частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, представник відповідача просить суд залишити позовну заяву позивача без руху.

Представник позивача проти задоволення клопотання представника відповідача заперечує з тих підстав, що в повідомленні про вручення поштового відправлення відповідачем зазначено номер податкового повідомлення рішення « 00019914», в той час, як оскаржуване податкове повідомлення-рішення має номер « НОМЕР_1 ».

Крім того, особа з прізвищем ОСОБА_1 30.03.2017 року у ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» не працювала.

Заслухавши доводи представника відповідача, представника позивача, який заперечує щодо тверджень відповідача, викладених у клопотанні, та дослідивши надані відповідачем докази в обґрунтування клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з абзацом 1 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Отже, належними доказом щодо підтвердження доводів відповідача або спростування доводів позивача щодо неотримання поштовим зв`язком податкового повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №, є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

З матеріалів справи судом встановлено, що до відзиву від 08.10.2020 року відповідачем долучено копію податкового повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №, а також копію фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 29.03.2017 року та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 253), якими, на переконання відповідача, підтверджується отримання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачем.

Дослідивши копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 253), судом встановлено, що зазначений доказ підтверджує отримання відправлення «Найменування адресата: ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», поштова адреса: вул. Грушевського, 28/2, нж 43, м. Київ, 01021» Тимошенком 30.03.2017 року. Зокрема, на цьому рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вказано «повід. ріш. №00019914», що суд розуміє, та як підтверджено представником відповідача у судовому засіданні, є номером податкового повідомлення-рішення, що направлялося.

Разом з тим, на переконання суду, долучена до відзиву відповідачем копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 253), не є достовірним доказом в розумінні статті 75 кодексу адміністративного судочинства України, оскільки номер оскаржуваного податкового повідомлення - рішення «№», в той час, як номер податкового повідомлення-рішення, зазначений на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення «№00019914».

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, автоматична ідентифікація реєстрованих поштових відправлень здійснюється за допомогою штрихового кодового ідентифікатора.

За наслідками пошуку поштового відправлення №253 на офіційному сайті АТ «Укрпошта» встановлено, що вказане відправлення в системі не зареєстровано, що унеможливлює підтвердження доводів відповідачем направлення цього поштового відправлення на адресу позивача.

Зокрема, відповідно до змісту копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (трек-номер 253), судом встановлено, що поштове відправлення отримано особою ОСОБА_1 30.03.2017 року.

Водночас, до відповіді на відзив від 28.10.2020 року позивачем долучено копію Штатного розпису ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» станом на 22.02.2017 року, затверджений директором ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», яким у переліку посад та прізвищ працівників ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» особа із прізвищем ОСОБА_1 відсутня.

Інших належних та допустимих доказів підтвердження надіслання податковим органом позивачу саме податкового повідомлення - рішення № відповідачем не надано, з огляду на що, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відповідачем клопотання про залишення позову без руху та відмовити у його задоволенні, оскільки надані відповідачем докази не спростовують тверджень позивача, на підставі яких судом ухвалою від 29.09.2020 року поновлено ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» строк на подання заяви про зміну предмета позову та прийнято до розгляду заяву про зміну предмета позову.

Вирішивши клопотання відповідача про залишення позову без руху, судом розпочато розгляд справи по суті.

Представником позивача позов підтримано в повному обсязі.

Представник відповідача, в свою чергу, просить у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 05.11.2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

На підставі плану - графіка проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 3 квартал 2016 року, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, з метою здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) наказом ГУ ДФС у м. Києві від 27.07.2016 року №4583 наказано провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» (код 36676447) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року тривалістю 10 робочих днів з 30.08.2016 року по дату завершення перевірки.

Листом ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» від 05.08.2016 року вих.№05/08 повідомлено ГУ ДФС у м. Києві (вх.09.08.2016 року №32650/10) про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної наказом ГУ ДФС у м. Києві від 27.07.2016 року №4583 у зв`язку із тим, що ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» виявлено втрату первинних та бухгалтерських документів, пов`язаних із предметом перевірки.

До цього листа ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» долучено письмове повідомлення про втрату документів від 01.08.2016 року вих.№01/08, адресоване ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (вх.03.08.2016).

Додатково до цього листа ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» направлено ГУ ДФС у м. Києві лист від 26.08.2016 року (вх.26.08.2016 року №35080/10), до якого долучено заяву про втрату документів, подану товариством начальнику Голосіївського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві, пояснення щодо втрати документів водія ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» начальнику Голосіївського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 29.08.2016 року №5413 на підставі пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України перенесено термін проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, з 30.08.2016 року до дати відновлення втрачених документів та надання документів до перевірки в межах визначеним пунктом 44.5 статі 44 Податкового кодексу України строків.

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 29.08.2016 року №19246/10/26-15-14-01-02 «Про надання інформації» на лист ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» від 05.08.2016 року за №05/08 (вх.№32650/10 від 09.08.2016) щодо викрадення бухгалтерської документації, повідомлено, що з урахуванням пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України, законодавчо визначений граничний термін для поновлення документів - 90 календарних днів, починаючи з 03.08.2016 року.

Наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.11.2016 року №7436 поновлено з 24.11.2016 року строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, призначеної згідно з наказом ГУ ДФС у м. Києві від 27.07.2016 року №4583 тривалістю 10 робочих днів.

Листом ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» від 24.11.2016 року вих.№99/11 повідомлено ГУ ДФС у м. Києві (вх.24.11.2016 року) про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.11.2016 року №7436 у зв`язку із тим, що 20.10.2016 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» виявлено втрату фінансово-господарських первинних, бухгалтерських, звітних та інших документів за останні три роки, пов`язаних із предметом перевірки.

До цього листа товариством долучено письмове повідомлення про втрату документів від 01.08.2016 року вих.№01/08, адресоване ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (вх.03.08.2016); Довідку Голосіївського УП ГУ Національної поліції України в м. Києві від 25.10.2016 року №47/71473 про реєстрацію події виявлення відсутності документів ТОВ «ВЕЛСГАРД», а саме фінансово-господарських документів, первинних, бухгалтерських, звітних та інших документів.

Листом від 02.12.2016 року №25428/10/26-15-14-01-02, адресованого директору ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», ГУ ДФС у м. Києві звернулося із проханням у строк до 05.12.2016 року надати первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, що засвідчують фінансово-господарські відносини з ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» за перевіряємий період (регістри бухгалтерського обліку (синтетичний та аналітичний облік) по всіх балансових рахунках (субрахунках) за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 роки (зазначено документи) та щодо відображення ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» в бухгалтерському та податковому обліках господарських операцій стосовно отриманих від підприємств товарно-матеріальних цінностей).

05.12.2016 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» направлено ГУ ДФС у м. Києві Відповідь на вимогу від 02.12.2016 року №35428/10/26-15-14-01-02 повідомлено про те, що товариством здійснюються дії щодо відновлення втрачених документів, та у відповідності до пункту 6.10 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, товариство до цього листа надає копії наказу та витягу з акта Комісії від 25.10.2016 року №18/1, а також реєстр втрачених документів.

З результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» код 36676447 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 року (далі також - перевірка), ГУ ДФС у м. Києві складено Акт від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» код 36676447 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 року» (далі також - Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем пунктів 44.1, 44.6 статті 44, статті 134, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.4, 138.5 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на прибуток за 2013, 2014, 2015 та 2016 роки на суму 21 877 978,00 грн.; пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на додану вартість на 1 882 276,00 грн., в тому числі за січень-грудень 2013 року, січень-грудень 2014 року.

Вказані в акті перевірки порушення обґрунтовані не наданням до перевірки первинних документів по відносинах із контрагентами.

19.01.2017 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» подано Заперечення на Акт ГУ ДФС у м. Києві від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 (вх. ГУ ДФС у м. Києві 19.01.2017 року), із змісту яких встановлено, що товариство із висновками, викладеними у Акті перевірки не погоджується та вважає їх передчасними. До Заперечень в якості додатків долучено: копію Статуту підприємства (15 арк.); копію наказу про призначення директора (1 арк.); товарно-транспортні накладні відповідно до реєстру №1 (156 арк.); прибуткові накладні відповідно до реєстру №2 (327 арк.); акти виконаних робіт відповідно до реєстру №3 (240 арк.); видаткові накладні відповідно до реєстру №4 (191 арк.); реєстр № 5 договорів (137 арк.).

Зокрема, 20.01.2017 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» направлено ГУ ДФС у м. Києві Додаткові письмові пояснення (до заперечень на акт перевірки) (вих.08/01), а саме копії: оборотно-сальдових відомостей та карток рахунків за 2013 рік (94 арк.), за 2014 рік (106 арк.), за 2015 рік (136 арк.), за перше півріччя 2016 року (49 арк.).

Листом ГУ ДФС у м Києві від 27.01.2017 року №1784/10/26-15-1 «Про розгляд заперечення» товариство повідомлено про залишення без змін висновків Акта перевірки, а заперечень без задоволення.

На підставі висновків Акта перевірки, ГУ ДФС у м. Києві винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 01.02.2017 року №, відповідно до якого згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44, статті 134, підпункту 138.1.1 пункту 138.1, пунктів 138.2, 138.4, 138.5 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємств на 27 347 473,00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням на 21 877 978,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 5 469 495,00 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 01.02.2017 року №, відповідно до якого згідно з пунктом 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України за порушення пунктів 44.1, 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3 та 198.6 статті 198 Податкового кодексу України ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1 809 234,00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням на 1 447 387,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 361 847,00 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення такими, що підлягають скасуванню у зв`язку із їх передчасністю, позивачем подано скаргу до Державної фіскальної служби України.

Рішенням ДФС України від 28.03.2017 року №62/3/6-99-99-11-01-01-25, відповідно до змісту якого, ГУ ДФС у м. Києві листом від 23.02.2017 року №1489/8/26-15-14-01-02 повідомлено, що при складанні податкового повідомлення-рішення від 01.02.2017 року № допущено технічну помилку, зокрема, невірно вказано суму штрафної санкції з податку на прибуток, яка повинна становити 4 116 950,00 грн., замість 5 469 495, 00 грн., ДФС України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № в частині 1 352 545,00 грн. зайво застосованої штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення, як і податкове повідомлення-рішення від 01.02.2017 року №, залишено без змін, а скаргу ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», у зв`язку із викладеним, задоволено частково.

З урахуванням рішення ДФС України від 28.03.2017 року №62/3/6-99-99-11-01-01-25, ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 21 877 978,00 грн. та штрафними санкціями на суму 4 116 950,00 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 01.02.2017 року № та від 29.03.2017 року № протиправними, оскільки відповідачем не взято до уваги долучені до Заперечень на Акт перевірки первинні документи, які відновлено позивачем до завершення перевірки, які підтверджують провадження господарської діяльності між товариством та контрагентами у перевіряємий податковим органом період, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовано Податковим кодексом України (далі також - ПК України у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Щодо дотримання ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» строку, визначеного законодавством, для повідомлення контролюючого органу про втрату первинних документів, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до абзацу 1 пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Абзацом 1 пункту 44.3 статті 44 ПК України передбачено, що платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Абзацом 1 пункту 44.5 статті 44 ПК України встановлено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

З відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на період проведення спірної перевірки, ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» як платник податків перебуває на обліку у ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Листом ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» від 05.08.2016 року вих. №05/08 повідомлено ГУ ДФС у м. Києві (вх.09.08.2016 року №32650/10) про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної наказом ГУ ДФС у м. Києві від 27.07.2016 року №4583 у зв`язку із тим, що ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» виявлено втрату первинних та бухгалтерських документів.

До цього листа ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» долучено письмове повідомлення про втрату документів від 01.08.2016 року вих.№01/08, адресоване ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві (вх.03.08.2016).

Додатково до цього листа ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» направлено ГУ ДФС у м. Києві лист від 26.08.2016 року (вх.26.08.2016 року №35080/10), до якого долучено заяву про втрату документів, подану товариством начальнику Голосіївського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві, пояснення щодо втрати документів водія ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» начальнику Голосіївського управління поліції Головного управління поліції в м. Києві.

Із змісту вказаних заяв та повідомлень встановлено, що 01.08.2016 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» встановлено подію втрати первинних та бухгалтерських документів, а саме: договорів, угод, контрактів, актів, податкових накладних, видаткових накладних, довіреностей, на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, виписок з банку, реєстру податкових накладних та інших документів, що опосередковують господарські відносини Товариства з контрагентами за період з січня 2013 року.

Отже, подія втрати документів сталася 01.08.2016 року, про що ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві повідомлено 03.08.2016 року, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції ДПІ на письмовому повідомленні ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» про втрату документів від 01.08.2016 року вих. №01/08

Таким чином, наданими позивачем ГУ ДФС у м. Києві та суду документами підтверджено, що не заперечується відповідачем, дотримання позивачем строків, встановлених абзацом 1 пункту 44.5 статті 44 ПК України.

П`ятиденний строк повідомлення про втрату документів за період з січня 2013 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» з моменту події дотримано й щодо повідомлення ГУ ДФС у м. Києві листом від 05.08.2016 року вих.№05/08, який отримано ГУ ДФС у м. Києві 09.08.2016 року (вх.09.08.2016 року №32650/10).

Друга подія втрати (викрадення) документів позивача за останні три роки сталася 20.10.2016 року, про яку контролюючий орган за місцем обліку - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м . Києві повідомлено письмовим повідомленням від 01.08.2016 року вих.№01/08 (вх.03.08.2016). Крім того, факти того, що така подія відбулася зафіксовано у Довідці Голосіївського УП ГУ Національної поліції України в м. Києві від 25.10.2016 року №47/71473 про реєстрацію події виявлення відсутності документів ТОВ «ВЕЛСГАРД», яку позивачем також надано й ГУ ДФС у м. Києві.

Отже, слід дійти висновку, що позивачем дотримано встановлений податковим законодавством п`ятиденний строк повідомлення контролюючого органу за місцем обліку, що не спростовано та не заперечується відповідачем.

Зокрема, суд не бере до уваги твердження відповідача про не надання товариством у листі від ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» від 24.11.2016 року вих.№99/11 (вх. ГУ ДФС у м. Києві 24.11.2016 року) "Про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки, призначеної наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.11.2016 року №7436", відомостей щодо відновлення втраченої документації 01.08.2016 року.

Так, норми пункту 44.5 статті. 44 ПК України не містять безпосереднього зобов`язання платника податків повідомляти контролюючий орган за основним місцем обліку про закінчення процедури відновлення втрачених документів.

Вказане також узгоджується із висновком Державної фіскальної служби України в індивідуальній податковій консультації від 22.08.2017 року № 1701/6/99-99-14-03-03-15/ІПК «Щодо перенесення контролюючими органами термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки при повідомленні платником податків про втрату первинних бухгалтерських документів».

Також, суд критично сприймає твердження відповідача щодо не повідомлення позивачем у своїх листах до ГУ ДФС у м. Києві від 05.08.2016 року за №05/08 (вх.№32650/10 від 09.08.2016) та від 24.11.2016 року вих.№99/11 (вх. від 24.11.2016 року) періоду, за який позивачем втрачено первинну та бухгалтерську документацію, оскільки із змісту цих листів та долучених до них доказів, є зрозумілим, що позивачем втрачено документи, які відносяться до предмета документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року.

Досліджуючи обставини вчинення позивачем дій щодо відновлення втрачених документів, суд зазначає наступне.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року № 88 (далі також - Положення №88 в редакції, чинній на момент втрати позивачем документів).

Згідно з пунктом 6.10 розділу 6 Положення №88 у разі пропажі або знищення первинних документів, облікових регістрів і звітності керівник підприємства, установи письмово повідомляє про це правоохоронні органи та наказом призначає комісію для встановлення переліку відсутніх документів та розслідування причин їх пропажі або знищення.

Для участі в роботі комісії запрошуються представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду.

Результати роботи комісії оформляються актом, який затверджується керівником підприємства, установи. Копія акта надсилається органу, в сфері управління якого перебуває підприємство, установа, а також територіальному органу центрального органу виконавчої влади, який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, - підприємствами та місцевому фінансовому органу - установами, в 10-денний строк.

Суд зауважує, що вимог до складу і чисельності такої комісії, як і до форми акта комісії, законодавство не встановлює.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом директора ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» від 25.10.2016 року №18/1 у зв`язку із втратою 20.10.2016 року первинних документів товариство, що підтверджується заявою ОСОБА_2 від 20.10.2016 року та Довідкою Голосіївського УП ГУ Національної поліції України в м. Києві від 25.10.2016 року №47/71473, створено комісію для встановлення переліку відсутніх документів (далі також - Комісія) у складі: головного бухгалтера (Голова Комісії), інженера з охорони праці (Член Комісії) та бухгалтера (Член Комісії); наказано Комісії скласти перелік відсутніх документів, втрата яких відбулася 20.10.2016 року, встановити причини втрати документів 20.10.2016 року; результати роботи Комісії у 5-денний строк оформити актом.

Судом встановлено, що до участі у роботі Комісії представники слідчих органів, охорони і державного пожежного нагляду ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» не залучалися, водночас, на переконання суду, ця обставина не є визначальною для вирішення справи, оскільки залучення органів державного пожежного нагляду з обставин втрати первинної документації, а не пожежі на підприємстві, не є доцільним, в той час, як правоохоронний орган позивачем про таку втрату повідомлено, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до витягу з Акта Комісії від 25.10.2016 року №1 «Про встановлення втрачених первинних та бухгалтерських документів та розслідування причин їх пропажі 20.10.2016 року» затверджено перелік втрачених первинних та бухгалтерських документів, закріплених у реєстрах №№1-6, що є невід`ємною частиною цього Акта (додаються).

Дослідивши реєстри, судом встановлено, що Комісією встановлено втрату: (реєстр №1) товарно-транспортних накладних у кількості 136 (період 2014-2016 роки); (реєстр №2) прибуткових накладних у кількості 320 (період 2013-2016 роки); (реєстр №3) актів виконаних робіт (наданих послуг) у кількості 210 (період 2013-2016 роки); (реєстр№4) транспортних накладних у кількості 73 (період 2014-2015 роки); (реєстр №5) договорів у кількості 24 (період 2014-2015 роки).

З матеріалів справи також встановлено, що копію витягу з Акта Комісії від 25.10.2016 року №1 та реєстри №№1-6 до нього із переліком втрачених первинних документів позивачем надіслано контролюючому органу в межах документальної планової виїзної перевірки - ГУ ДФС у м. Києві 05.12.2016 року у Відповідь на вимогу від 02.12.2016 року №35428/10/26-15-14-01-02, що відповідачем підтверджується у процесуальних заявах по суті справи.

Суд звертає увагу, що Верховним Судом, направляючи цю справу на новий розгляд, зауважено саме на дослідженні питання направлення результатів роботи Комісії контролюючому органу, яким призначено перевірку, в межах спірних правовідносин, є ГУ ДФС у м. Києві, а не податкового органу, на обліку якого перебуває позивач - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Враховуючи викладене, на переконання суду, п`ятиденний строк, встановлений пунктом 6.10 розділу 6 Положення №88, для надіслання результатів роботи Комісії, оформленої відповідним Актом, не розповсюджується на правовідносини між позивачем та ГУ ДФС у м. Києві, а тому, судом встановлюється лише факт надіслання позивачем Акта Комісії, без застосування строків, передбачених пунктом 6.10 розділу 6 Положення №88.

Отже, судом встановлено, що ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» дотримано як порядок призначення Комісії, так і виконано обов`язок з оформлення результатів роботи Комісії відповідним Актом.

Щодо долучених позивачем первинних документів разом із Запереченнями на Акт перевірки, дотримання позивачем строку та процедури направлення первинних документів разом із Запереченнями на Акт перевірки, та щодо подальших дій контролюючого органу, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 44.5 статті 44 ПК України платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

У разі неможливості проведення перевірки платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що наказом ГУ ДФС у м. Києві від 23.11.2016 року №7436 поновлено з 24.11.2016 року строк проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, призначеної згідно з наказом ГУ ДФС у м. Києві від 27.07.2016 року №4583 тривалістю 10 робочих днів. Згідно з відомостями з Акта перевірки, наказом ГУ ДФС у м. Києві від 02.12.2016 року №7815 термін проведення перевірки продовжено на 5 робочих днів з 08.12.2016 року по 14.12.2016 року.

За результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» код 36676447 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 30.06.2016 року, ГУ ДФС у м. Києві складено Акт перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 81.3. статті 81 ПК України під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

19.01.2017 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» подано Заперечення на Акт перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 (вх. ГУ ДФС у м. Києві 19.01.2017 року), в якості додатків до яких долучено: копію Статуту підприємства (15 арк.); копію наказу про призначення директора (1 арк.); товарно-транспортні накладні відповідно до реєстру №1 (156 арк.); прибуткові накладні відповідно до реєстру №2 (327 арк.); акти виконаних робіт відповідно до реєстру №3 (240 арк.); видаткові накладні відповідно до реєстру №4 (191 арк.); реєстр № 5 договорів (137 арк.).

Зокрема, 20.01.2017 року ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» направлено ГУ ДФС у м. Києві Додаткові письмові пояснення (до заперечень на акт перевірки) (вих.08/01), а саме копії: оборотно-сальдових відомостей та карток рахунків за 2013 рік (94 арк.), за 2014 рік (106 арк.), за 2015 рік (136 арк.), за перше півріччя 2016 року (49 арк.).

Ознайомившись із долученими позивачем до Заперечень на Акт перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 документами, судом встановлено, що останні містять відомості щодо здійснення позивачем у період з 2013 року по 2016 рік ряду господарських операцій, зокрема, з контрагентами: ТОВ «СИТОПРОМ» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, видаткових накладних), ТОВ «МОСТ» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року), ТОВ «ДЕМІКС» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, копій видаткових накладних), ПАТ «ЛАКМА» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, копією реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих послуг) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, копіями актів здачі-прийняття послуг, копіями актів за договорами оренди, копіями рахунків-фактур), ТОВ «ХАНТСМАН (Україна)» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.017.2013 року по 30.06.2016 року, копією реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копіями товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, копією договору №34 від 22.04.2014 року), ТОВ «ТЕЛКО Україна» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, копії реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, товарно-транспортними, копією товарно-транспортних накладних, копіями видаткових накладних, копією договору від 02.06.2014 року №38-04/0614), ТОВ «ВЕЛЛ-ХІМ» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних), ТОВ «КОТЛОМОНТАЖ» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, видаткових накладних), ТОВ «ЕТС «Україна» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, копії реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копій товарно-транспортних накладних, копій видаткових накладних, копією договору купівлі-продажу від 19.08.2014 року №157), ТОВ «РАДКА-Україна» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, копій договору від 20.08.2014 року №64/08-14), ТОВ «ІМПЕКСІНВЕСТ», (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, видаткових накладних), ПАТ «БАНГ і Бонсомер» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, видаткових накладних), ТОВ «АЕРОЛА» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, копії реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копій товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, копії договору поставки від 26.05.2015 року), Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АВІАКУР`ЄР» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, актів здачі - прийняття робіт), ТОВ «УТІЛІС Іннотех» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, копій актів здачі-прийняття робіт, актів прийому-передачі, товарно-транспортними накладними), ПАТ «БАНК Кіпру» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, копій актів здачі-прийняття робіт, рахунками-актами), ПАТ «НЕОС БАНК» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, рахунками-актами відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг, актами здачі-прийняття робіт), ТОВ «А-Ріалті» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, актів прийому-передачі приміщення, копій угод про розірвання договору оренди нерухомого майна №8 від 10.10.2014 року від 31.12.2015 року, копії договору оренди нежитлових приміщень №8 від 10.10.2014 року), ТОВ «КУА «МТІР Ессет Менеджмент» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, копії №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, актів надання послуг, копії договору оренди (найму) №392/01 нежитлового приміщення від 19.02.2015 року), ТОВ «Олександр Перемежко та партнери» (відповідно до реєстру №3 актів виконаних робіт (наданих робіт) за період з 31.01.2013 року по 30.06.2016 року, копії реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, акта про надання юридичних послуг, договору про надання юридичних послуг від 02.01.2015 року №02-01/2015-01), ПрАТ з іноземними інвестиціями «Газтранзит» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, копіями видаткових накладних), ТОВ «ТЕХМАШ» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копій видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей, товарно-транспортних накладних, копією договору поставки від 07.04.2014 року №0704-ТМ), ТОВ «МОРСЬКИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ПОРТ НІКА-ТЕРА» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, копії реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копій видаткових накладних, довіреностями на отримання цінностей), ПАТ «Укратрансгаз в особі БМФ «Укргазпромбуд» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копій видаткових накладних, копії договору №070/1 про закупівлю товарів за державні кошти від 24.06.2014 року, копії договору №066/1 про закупівлю товарів за державні кошти від 24.06.201 року, копії договору про закупівлю товару №067 від 12.08.2015 року, копії договору №105/3 про закупівлю товарів від 20.08.2015 року, копії договору №105/5 про закупівлю товарів від 20.08.2015 року, копії договору №105/1 про закупівлю товарів від 20.08.2015 року, копій актів приймання-передачі, актів приймання продукції, довіреностей на отримання цінностей, товарно-транспортних накладних, копії договору №030/3 про закупівлю товарів за державні кошти від 24.09.2014 року, копії оборотно-сальдової відомості за 01.01.2015-01.03.2016 роки), ТОВ «МК-МОНТАЖ» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копії договору поставки №01 МКМ від 01.07.2014 року, копій видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей), ФОП ОСОБА_3 (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, копією реєстру №5 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копії договору №502 поставки товару від 05.02.2015 року, копій видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей, товарно-транспортних накладних), ТОВ «ЮНІФАБ» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, копій видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей), ПАТ «УКРТРАТНАФТА» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, копій видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей, товарно-транспортних накладних), ТОВ «Фавор» (відповідно до реєстру №2 прибуткових накладних за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, копії реєстру №6 договорів за період з 07.04.2014 року по 01.11.2015 року, копій товарно-транспортних накладних, видаткових накладних, копій договору поставки №280 від 02.06.2015 року, договору поставки №204/НК-144 від 05.06.2014 року), ТОВ «ПІВДЕННА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ» (відповідно до копії реєстру №4 видаткових накладних за період з 09.04.2014 року по 25.11.2015 року, копій видаткових накладних, довіреностей на отримання цінностей, товарно-транспортних накладних) (далі також - частина відновлених первинних документів).

Тобто, позивачем до Заперечень на Акт перевірки та Додаткових письмових пояснень (до заперечень на акт перевірки) долучено первинну документацію, яка стосується здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами за період, що перевірявся контролюючим органом, яку позивачу вдалося відновити на момент завершення спірної перевірки.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які є підставою для бухгалтерського обліку та в яких фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. При цьому аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Таким чином, формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту можливе лише у разі підтвердження фактичного здійснення господарських операцій належно оформленими первинними документами.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовано Законом України 16.07.1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі також - Закону №996 в редакції на час спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої, другої статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Зокрема, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), встановлено Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704 (далі також - Положення №88 в редакції, чинній на момент спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 2.4. - 2.8. глави 3 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо. (пункт 2.5.).

Фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов`язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об`єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію (пункт 2.6.).

Первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм. (пункт 2.7.).

Додаткові вимоги до порядку створення первинних документів про касові і банківські операції, рух цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об`єктів майна передбачаються іншими нормативно-правовими актами. (пункт 2.8.).

Дослідивши долучені позивачем до Заперечень на Акт перевірки та Додаткових пояснень, судом встановлено, що подані позивачем відновлені первинні документи містять усі обов`язкові реквізити, передбачені вимогами Закону №996 та Положення №88.

З огляду на встановлене, суд дійшов висновку, що відновлені позивачем первинні документи в частині, долученій до Заперечень на Акт перевірки та Додаткових пояснень, а саме договори, акти приймання-передачі, акти-рахунки, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, оборотно-сальдові відомості, надані податковому органу, є достатніми для встановлення (підтвердження або спростування) податковим органом фактів здійснення господарських операцій позивачем за перевіряємий відповідачем період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року.

Щодо строку подання частини відновлених первинних документів разом із Запереченнями на Акт перевірки та Додаткових пояснень (до Заперечень на Акт перевірки), суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Пунктом 44.7 статті 44 ПК України встановлено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки платник податків має право надати до контролюючого органу, що призначив перевірку, документи, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності.

У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна перевірка завершена прийняттям Акта від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447, в той час, як відновлені первинні документи, подані позивачем разом із Запереченнями до Акта перевірки та Додаткових пояснень 19.01.2017 року та 20.01.2017 року відповідно, тобто, після спливу місяця з дати завершення документальної планової виїзної перевірки.

Разом з тим, у відповіді на відзив від 26.08.2020 року позивачем зазначено, що Акт перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 останнім отримано 18.01.2017 року, що відповідачем не заперечується та не спростовується.

Отже, слід дійти висновку, що позивачем дотримано строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, та подано протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта перевірки до контролюючого органу, що призначив перевірку, відновлену частину первинних документів, які, на переконання позивача, підтверджують показники, відображені останнім у податковій звітності, з огляду на що, отримання ГУ ДФС у м. Києві зазначених документів слугувало підставою для призначення контролюючим органом позапланової документальної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» в порядку, встановленому абзацом четвертим пункту 44.7 статті 44 ПК України.

Щодо направлення частини відновлених первинних документів разом із Запереченнями на Акт перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 86.7. пункту 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податку (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень, про що такий платник податку зазначає у запереченнях.

Згідно з пунктом 86.8. статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З порівняльного аналізу положень абзацу 2 пункту 44.7 статті 44 та абзацу 1 пункту 86.7. пункту 86 ПК України висновується, що як на подання документів, які підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, так і на подання заперечень на акт перевірки, податковим законодавством встановлюється строк у п`ять робочих днів з дня отримання акта.

Крім того, правова природа заперечень на акт перевірки являє собою аргументовану незгоду платника податків із висновками, викладеними контролюючим органом за результатами спірної перевірки у акті перевірки, із наданням відповідних доказів в обґрунтування незгоди.

З огляду на зазначене, в Акті перевірки в обґрунтування встановлених порушень ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» податкового законодавства, а саме: «В зв`язку з ненаданням оригіналів первинних документів не можливо встановити основний вид діяльності товариства за перевіряємий період.», на переконання суду, направлення частини відновленої первинної документації за перевіряємий відповідачем період разом із Запереченнями на Акт перевірки в цьому конкретному випадку є обґрунтованим правовим механізмом захисту прав платника податків.

Листом ГУ ДФС у м Києві від 27.01.2017 року №1784/10/26-15-1 «Про розгляд заперечення» товариство повідомлено про залишення без змін висновків Акта перевірки, а заперечень без задоволення.

Дослідивши зміст цього листа, судом встановлено, що відповідачем під час розгляду Заперечень на Акт перевірки проігноровано долучені позивачем відновлені первинні документи.

Разом з тим, вказано, що позивачем у наданому витягу з акту Комісії №1 від 25.10.2016 року та реєстрах втрачених документів №№1-6 не зазначено, що товариством втрачено документи бухгалтерського обліку (синтетичний та аналітичний облік), та не надано до перевірки регістри бухгалтерського обліку, що позбавило відповідача можливості визначити суми витрат та, відповідно, об`єкт оподаткування податком на прибуток за відповідні звітні періоди.

Щодо цього твердження відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3.1. глави 3 Положення №88 облікові регістри - це носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм тощо, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку.

Згідно з підпунктами 11.1.1. та 11.1.2 пункту 11.1. статті 1 Закону №996 господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, з аналізу Закону №996 та ПК України, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, в той час, як платникам податків заборонено формувати показники податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених первинними документами.

На переконання суду, вищевикладене твердження відповідача у Листі ГУ ДФС у м. Києві від 27.01.2017 року №1784/10/26-15-1 «Про розгляд заперечення» та відзиві, яке є основним аргументом Акту перевірки від 21.12.2016 року, є необ`єктивним, необґрунтованим та передчасним, оскільки свідчить про те, що відповідачем здійснено оцінку переліку документів, наданих позивачем як відновленої первинної документації, коли спірну документальну виїзну перевірку відповідачем вже завершено та складено Акт перевірки.

Водночас, з аналізу абзацу 4 пункту 44.7 статті 44 ПК України висновується, що отримавши документи в порядку, передбаченому абзацом другим цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Відтак, слід дійти висновку, що оцінка отриманих контролюючим органом відновлених документів, поданих платником податків після завершення планової документальної перевірки, мала бути здійснена ГУ ДФС у м. Києві шляхом призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», та, вже в межах такої перевірки, встановити, яких документів надано не було, та яке значення документи, що не надані товариством, впливають на визначення сум витрат та об`єкту оподаткування.

Жодних аргументів щодо правомірності не врахування поданих позивачем первинних документів ні за процедурою їх подання, ні за їх суттю як первинних документів, відповідачем у Листі ГУ ДФС у м Києві від 27.01.2017 року №1784/10/26-15-1 «Про розгляд заперечення» не наведено, як і не призначено передбачену у таких випадках податковим законодавством позапланову документальну перевірку платника податку.

Отже, з огляду на те, що відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкові повідомлення-рішення приймаються з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки, в той час як судом встановлено відсутність належного та повного розгляду відповідачем Заперечень позивача на Акт перевірки, винесені ГУ ДФС у м. Києві на підставі висновків Акта перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 податкові повідомлення-рішення від 01.02.2017 року № та № не можуть бути визнані судом прийнятими в порядку, встановленому податковим законодавством, що свідчить про їх протиправність.

Разом з тим, рішенням ДФС України від 28.03.2017 року №62/3/6-99-99-11-01-01-25, відповідно до змісту якого, ГУ ДФС у м. Києві листом від 23.02.2017 року №1489/8/26-15-14-01-02 повідомлено, що при складанні податкового повідомлення-рішення від 01.02.2017 року № допущено технічну помилку, зокрема, невірно вказано суму штрафної санкції з податку на прибуток, яка повинна становити 4 116 950,00 грн., замість 5 469 495, 00 грн., ДФС України скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № в частині 1 352 545,00 грн. зайво застосованої штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення, як і податкове повідомлення-рішення від 01.02.2017 року №, залишено без змін, а скаргу ТОВ «ВЕЛЕСГАРД», у зв`язку із викладеним, задоволено частково.

З урахуванням рішення ДФС України від 28.03.2017 року №62/3/6-99-99-11-01-01-25, ГУ ДФС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на суму 21 877 978, 00 грн. та штрафними санкціями на суму 4 116 950, 00 грн.

Отже, з огляду на встановлену судом протиправність, зокрема, податкового повідомлення-рішення від 01.02.2017 року № в повному обсязі у зв`язку із її необґрунтованим та передчасним прийняттям ГУ ДФС у м. Києві, податкове повідомлення-рішення від 29.03.2017 року №, яке прийнято ГУ ДФС у м. Києві з метою виправлення технічної помилки, допущеної в сумі штрафної санкції з податку на прибуток, вказаної у податковому повідомленні-рішенні від 01.02.2017 року №, також є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки фактично винесено на підставі висновків Акта перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ВЕЛЕСГАРД».

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведені висновки суду, відповідач на виконання наведених вимог Кодексу, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесених на підставі Акту перевірки від 21.12.2016 року №411/26-15-14-01-02/36676447 оспорюваних податкових повідомлень-рішень.

Суд при вирішенні даної справи також враховує правову позицію, висловлену у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.07.2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції», яке згідно із Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у пункті 110 вказаного рішення Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Враховуючи викладене, з огляду на передчасність прийнятих ГУ ДФС у м. Києві податкових повідомлень-рішень від 01.02.2017 року № та від 29.03.2017 року № у зв`язку із порушенням процедури, передбаченої статтею 44 ПК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог у повному обсязі та скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У матеріалах справи містяться платіжні доручення від 28.02.2017 року №138 на суму 1 600 грн. та від 04.05.2017 року №314 на суму 435 750,61 грн., якими підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 437 350, 61 грн.

З огляду на задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, суд дійшов висновку про стягнення сплаченої суми судового збору з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь ТОВ «ВЕЛЕСГАРД».

Керуючись статтями 6, 9, 73-80, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» задовольнити.

2. Скасувати повністю податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 01.02.2017 року № про збільшення ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» () грошового зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 1 447 387,00 грн., та штрафних санкцій на суму 361 847,00 грн.

3. Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 29.03.2017 року №, яким ТОВ «ВЕЛЕСГАРД» ) збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства за основним платежем на суму 21 877 978, 00 гривень та штрафними санкціями на суму 4 116 950, 00 гривень.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» () сплачену суму судового збору у розмірі 437 350, 61 грн. (чотириста тридцять сім тисяч триста п`ятдесят грн. 61 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статті 293, 294, 296, 297 КАС України.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЕСГАРД» (, адреса: 01021, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, нежиле приміщення 43);

Відповідач: Головне управління Державної податкові служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Повне рішення складено 10.11.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна