Справа № 460/6213/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 листопада 2020 року м. Рівне № 460/6213/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , (далі - позивач), звернулася до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 13.08.2020 № 2150 (17-2150/16-20-СГ), яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволені клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому відмовлено у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою. При цьому, як стверджує позивач, ним були надані всі документи, визначені ст. 118 Земельного кодексу України, необхідні для прийняття рішення про надання відповідного дозволу, однак, відповідач в порушення вимог земельного законодавства, безпідставно відмовив у наданні відповідного дозволу. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач подав до суду відзив на позов в якому з посиланням на вимоги земельного законодавства заперечує проти позову. Свою позицію аргументує тим, що дійсно, позивач звернувся до нього із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області відповідно до вимог ст. 118 Земельного Кодексу України. За наслідками розгляду клопотання, ним прийнято рішення про відмову у його задоволенні. При цьому відповідач посилається на те, що земельна ділянка, на яку претендує позивач, відповідно до Схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель на території Білокриницької сільської ради Рівненського району, Рівненської області, затвердженої розпорядженням Рівненської районної державної адміністрації № 64 від 13.02.2015 року (Схеми перспективного використання земель Білокриницької сільської ради Рівненського району), запроектована до включення в межі села Антопіль зі зміною цільового використання, а саме, має бути віднесена до земель житлової та громадської забудови. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач відповідь на відзив не подав.

Ухвалою суду від 28.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.09.2020 від відповідача надійшов відзив на позов. Одночасно із відзивом подані клопотання про: залучення до участі у справі спеціалісті; залучення третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору - Рівненську районну державну адміністрацію та Білокриницьку сільську раду, Рівненського району, Рівненської області; заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

06.10.2020 від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до справи.

20.10.2020 від Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області надійшло клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог.

10.11.2020 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотань і заяв відповідача та Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив на позов, дослідивши зібрані у справі докази, суд враховує наступне.

13.07.2020 позивач звернувся до відповідача із клопотанням у відповідності до статті 118 Земельного кодексу України з проханням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області. До вказаного клопотання позивачем було долучено бажане місце розташування земельної ділянки.

13.08.2020 відповідачем прийнятий наказ № 2150, яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області з підстав невідповідності місця розташування земельної ділянки частині 7 статті 118 Земельного кодексу України. Крім того, у даному наказі зазначено, що згідно Схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель (схеми перспективного використання земель Білокриницької сільської ради Рівненського району), Білокриницької сільської ради Рівненського району, Рівненської області, затвердженої розпорядженням Рівненської районної державної адміністрації № 64 від 13.02.2015 року, бажана земельна ділянка запроектована до включення в межі села Антопіль.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Підпунктом «а» частини другої статті 83 ЗК України встановлено, що у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

Відповідно до частин першої - третьої статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. «в» ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

З огляду на це, позивач, який є громадянином України, має право на набуття права власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в межах норм, встановлених законом.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у статті 118 ЗК України.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У частині сьомій статті 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином наведеними нормами права врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Відповідно до підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (наказ зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за №1391/29521; далі - Положення № 333), Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Таким чином, Головне управління має повноваження на вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства.

В той же час, як зазначалось вище, частиною сьомою статті 118 ЗК України встановлений місячний строк розгляду клопотання особи щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Матеріалами справи стверджується, що позивач звернувся із відповідним клопотанням 13.07.2020 до відповідача, а 13.08.2020 відповідачем прийняте рішення за результатами розгляду поданого клопотання.

Отже, відповідачем не допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача.

Повторюючись, суд нагадує, що частиною сьомою статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз цієї норми дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначений вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Судом встановлено, що 13.02.2015 року розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації № 64 затверджено схему землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель на території Білокриницької сільської ради.

Позивач, надавши графічні матеріали, зазначив межі бажаної земельної ділянки.

Порівнявши із схемою використання земель Білокриницької сільської ради Рівненського району, Рівненської області, наданою відповідачем, візуально вбачається, що бажана позивачем земельна ділянка знаходиться на масиві, який згідно техніко-економічного показника схеми землеустрою запроектована до включення в межі села Антопіль зі зміною цільового використання, а саме: землі житлової та громадської забудови.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про землеустрій» схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць розробляються з метою визначення перспективи щодо використання та охорони земель, для підготовки обґрунтованих пропозицій у галузі земельних відносин, організації раціонального використання та охорони земель, перерозподілу земель з урахуванням потреби сільського, лісового та водного господарств, розвитку сіл, селищ, міст, територій оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення тощо.

Аналогічна норма наведена і в Методичних рекомендаціях щодо розроблення схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, затверджених Наказом Державного агентства земельних ресурсів України 02.10.2013 № 395.

Відповідно до пунктів 1.3 - 1.4, 1.13 Методичних рекомендацій, схеми землеустрою є перед проектним документом, в якому на основі врахування природних, економічних та соціальних умов розробляється комплекс взаємозв`язаних заходів щодо раціонального використання земельних ресурсів, їх розвитку і організації, встановленню інфраструктури, яка відповідає потребам адміністративно-територіальної одиниці. Основне завдання Схем землеустрою - виявлення найбільш ефективного напрямку використання і охорони земельних ресурсів для забезпечення подальшого ефективного розвитку адміністративно-територіальної одиниці

Схеми землеустрою розробляються для використання при поточному та перспективному плануванні діяльності органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в галузі земельних відносин щодо раціонального використання і охорони земель, а також землевласниками та землекористувачами в практичній роботі.

Із викладеного слідує, що відповідач, приймаючи рішення щодо надання дозволів на розроблення проектів землеустрою має дотримуватись норм чинного законодавства в галузі земельних відносин.

В даному випадку відповідачем враховано наявність схеми землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області, затвердженої 13.02.2015 року розпорядженням голови Рівненської районної державної адміністрації № 64 отже, правомірно відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області.

Таким чином, наказ Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 13.08.2020 № 2150 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» є правомірним та скасуванню не належить, тому позовні вимоги в цій частині є безпідставними.

Позовна вимога позивача зобов`язального характеру є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 13.08.2020 № 2150 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою». Оскільки в задоволенні останньої відмовлено, то і вимога про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області також задоволенню не належить.

Згідно із вимогами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, в той час як відповідачем правомірність спірного рішення підтверджено належними та допустимими доказами, тому позов задоволенню не належить повністю.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України щодо відшкодування судових витрат позивачу у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 13.08.2020 № 2150 (17-2150/16-20-СГ), яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволені клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області та зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,5000га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Білокриницької сільської ради, Рівненського району, Рівненської області, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Симона Петлюри, 37; ).

Суддя Т.О. Комшелюк