Справа № 640/15071/20
Суддя: Аверкова В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Київ № 640/15071/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Аверкової В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Київського апеляційного суду

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Київського апеляційного суду (далі по тексту - відповідач) в якому просить:

- протиправною бездіяльність Київського апеляційного сулу щодо нереєстрації в автоматизованій системі документообігу апеляційної скарги позивача від 26 червня 2020 року на ухвалу Печерського районного суду міста Києва № 757/15089/2-ц від 24 червня 2020 року;

- зобов`язати Київський апеляційний суд провести реєстрацію в автоматизованій системі документообігу апеляційної скарги позивача від 26 червня 2020 року на ухвалу Печерського районного суду міста Києва № 757/15089/2-ц від 24 червня 2020 року.

На думку позивача, відмова у прийнятті апеляційної скарги через «Електронний суд» є протиправною бездіяльністю Київського апеляційного суду, що порушує право позивача на судовий захист.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вказаною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

05 серпня 2020 року (відповідно до відмітки служби діловодства суду) надійшов відзив відповідача, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав не віднесення Київського апеляційного суду до пілотних судів, у якому запроваджено в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет».

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

ОСОБА_1 26 червня 2020 року о 18:56 год. направив на електронну пошту Київського апеляційного суду електронну апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року, постановлену у справі № 757/15089/20-ц, у якій зокрема зазначив, що оскільки підсистема «Електронний суд» 26 червня 2020 року технічно не дала йому змоги скористатися правом на подання апеляційної скарги, скаржник подає її (на його думку) засобами ЄСІТС підсистеми «Електронний кабінет» із застосуванням КЕП (ЕЦП) Макарова В.М. як представника ОСОБА_1 .

До електронної апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - Макаров В.М. додав скріншот на підтвердження неможливості відправлення вказаної апеляційної скарги на судове рішення засобами підсистеми «Електронний суд».

Листом Київського апеляційного суду від 30 червня 2020 року № 0606/2258/2020 позивача повідомлено, що у зв`язку з тим, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система у встановленому законом порядку не розпочала своє функціонування, подання до суду процесуальної документації проводиться виключно в паперовій формі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд входить з наступного.

Київський апеляційний суд здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, діє на підставі Конституції України, Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Цивільного процесуального кодексу України, Кримінально процесуального кодексу України, та інших нормативно-правових актів. Апеляційний суд діє як суд апеляційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом - як суд першої інстанції.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Положення статті 352 ЦПК України визначають право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, оскаржити в апеляційному порядку судові рішення першої інстанції повністю або частково.

Статтею 355 ЦПК України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно підпункту 15.1 пункту 15 частини 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Отже, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до Київського апеляційного суду у паперовій формі або через суд першої інстанції, який розглянув справу, або безпосередньо до апеляційного суду. Зазначене узгоджується із вказаними нормами закону та правовою позицією Верховного Суду. Іншого порядку подачі апеляційних скарг саме до Київського апеляційного суду законом не передбачено.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 14 ЦПК України у судах діє Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Положеннями частини 2, 4, 7, 8 статті 14 ЦПК України визначено, що позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Частиною 6 статті 43 ЦПК України передбачено, що процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно пункту 15 частини першої розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

01 грудня 2018 року Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» за № 229 (6984) було опубліковано оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Проте, 01 березня 2019 року, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування ЄЄІТЄ, Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» за № 42 (7048) було опубліковано повідомлення про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» 01.12.2018 (№ 229 (6984).

Наказом ДСА України від 01.06.2020 № 247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (зі змінами від 17 червня 2020 згідно наказу ДСА України № 268) запроваджено з 1 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Підсистеми) у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 01 липня 2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (далі - пілотні суди).

Тобто, ДСА України наказом визначило, що Київський апеляційний суд не є пілотним судом у якому запроваджено в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет».

Як вже встановлено, ОСОБА_1 26 червня 2020 року о 18:56 год. направив на електронну пошту Київського апеляційного суду електронну апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року, постановлену у справі № 757/15089/20-ц, у якій зокрема зазначив, що оскільки підсистема «Електронний суд» 26 червня 2020 року технічно не дала йому змоги скористатися правом на подання апеляційної скарги, скаржник подає її (на його думку) засобами ЄСІТС підсистеми «Електронний кабінет» із застосуванням КЕП (ЕЦП) Макарова В.М. як представника ОСОБА_1 .

Проте, із електронного листа вбачається, що електронна апеляційна скарга ОСОБА_1 була направлена його представником - адвокатом Макаровим В.М. електронною поштою на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду та зазначена у електронному листі як вкладення. Направлення апеляційної скарги із застосуванням підсистем до Київського апеляційного суду неможливе, оскільки апеляційний суд не було підключено до них, так як він не є пілотним судом, у яких було запроваджено в дослідну експлуатацію Підсистем.

Таким чином, посилання позивача на те, що він подав електронну апеляційну скаргу засобами ЄСІТС підсистеми «Електронний кабінет» із застосуванням КЕП (ЕЦП) Макарова В.М., як представника ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки у Київському апеляційному суді станом на день направлення адвокатом Макаровим В.М. вказаної апеляційної скарги не запроваджено в дослідну експлуатацію Підсистеми, що унеможливлювало направлення скаржником Київському апеляційному суду апеляційної скарги засобами ЄСІТС підсистеми «Електронний кабінет» із застосуванням КЕП (ЕЦП).

Необґрунтованим є твердження позивача про наділення правом подачі будь - яких документів засобами «Електронний кабінет» та/або засобами «Електронний суд» із застосуванням КЕП до будь-якого суду України (засобами ЄСІТС), оскільки саме Київський апеляційний суд до таких судів не відноситься.

Наказом ДСА України від 01 червня 2020 року № 247 «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (зі змінами від 17 червня 2020 згідно наказу ДСА України № 268) передбачено, що пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем слід керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.

Згідно з вимогами цього Положення надсилання в електронному вигляді процесуальних документів до суду має здійснюватися з використанням сервісу Електронного суду, розміщеному за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login.

Так, для можливості користування сервісом Електронного суду спочатку необхідно пройти порядок реєстрації Електронного кабінету з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Підсистема «Електронний суд» забезпечує обмін процесуальними документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами та учасниками судового процесу. За допомогою сервісу Електронного суду учасники судового процесу можуть подавати до суду процесуальні документи (позовні заяви, клопотання тощо) в електронному форматі. Після успішної відправки учасник судового процесу може відслідковувати рух та стан розгляду свого документа в суді. Інформація про доставку документа, його реєстрацію та інші відомості надсилаються до Електронного кабінету автора в автоматичному режимі. Також учасник судового процесу за допомогою сервісу Електронного суду може сплатити судовий збір та інші платежі у режимі онлайн, сформувати та надати електронне доручення іншій особі, та додатково отримувати: веб- посилання на тексти всіх сформованих судом процесуальних документів по справі, в якій учасник процесу приймає участь: судові рішення, судові повістки, виклики тощо; інформацію про отримані та зареєстровані вхідні документи по справі разом з документами в електронному форматі; інформацію про отримані документи по справі від інших учасників разом з документами в електронному форматі; електронні документи, що спричинили зміну стану розгляду справи, протоколи автоматизованого розподілу, тощо.

У підпунктах 14, 16 пункту 1 Положення визначено, що електронний документ - оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора. Електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП) - електронний цифровий підпис в форматі, що забезпечує можливість встановлення дійсності підпису у довгостроковому періоді (після закінчення строку чинності сертифіката), визначеному відповідно до вимог законодавства. ЕЦП використовується в АСДС для підписання та погодження (візування) інформаційних ресурсів в цілому або фіксування певних дій з ними (внесення зауважень, пропозицій, погодження частини тексту тощо).

Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан «Оригінал» такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства (пункт 5 розділу XI Положення). Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі ЕД та ЕКПД (електронна копія паперового документу). Суди та ОСП приймають подані ЕД як оригінали документів, а ЕКПД, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки (пункт 6 розділу XI Положення).

Ураховуючи зазначене, надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання Підсистем, відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Таким чином, відповідно до Положення № 30, з 01 червня 2020 року у всіх пілотних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет».

Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи (пункт 2 Положення № 30).

У пункті 15 частини першої Розділу II Положення № 30 міститься визначення електронний кабінет - захищений веб-сервіс, за допомогою якого забезпечується взаємодія авторизованого користувача з АСДС у режимі реального часу. Порядок реєстрації та роботи з електронним кабінетом встановлюється адміністратором.

Згідно з вимогами розділу XI Положення №30, обмін процесуальними документами в електронній формі повинен здійснюватися з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в підсистемі «Електронний суд», розміщеній за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua.

Із документів, надісланих представником ОСОБА_1 - Макаровим В.М. Київському апеляційному суду чітко вбачається, що останні були надіслані в електронній формі на офіційну електронну адресу Київського апеляційного суду, тобто без використання системи «Електронний суд» чи «Електронний кабінет», про що особа, яка надіслала такі документи, сама зазначила у електронному листі та електронній апеляційній скарзі, а також додала на підтвердження неможливості направлення апеляційної скарги Київському апеляційному суду через підсистему «Електронний суд» скріншот.

У зв`язку із тим, що Київський апеляційний суд не є пілотним судом у якому запроваджено роботу підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет», отримавши на електронну пошту суду електронний лист із вкладенням електронної апеляційної скарги ОСОБА_1 , - у апеляційного суду були відсутні підстави для реєстрації такої скарги в АСЕД «Апеляція» як процесуального документу, який потребує розгляду.

Так, відповідач зазначає, що після надходження 26 червня 2020 року о 18:55 год. на офіційну електронну пошту Київського апеляційного суду електронного листа із вкладенням електронної апеляційної скарги ОСОБА_1, надіслану його представником Макаровим В.М. з електронної пошти з доменним іменем «@mail.gov.ua», останні згідно засад використання автоматизованої системи документообігу Київського апеляційного суду, затверджених Рішенням зборів суддів Київського апеляційного суду № 14 від 30 вересня 2019 року, та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами) 30.06.2020 (тобто у наступний після вихідного дня день) була зареєстрована на загальних підставах як вхідна кореспонденція у АСЕД «Апеляція» за вх. № 61625 та передана на резолюцію.

Цього ж дня представнику ОСОБА_1 - Макарову В. М. було надано відповідь відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», у якій роз`яснено, що подання процесуальних документів до Київського апеляційного суду провадиться виключно у паперовій формі з посиланням на відповідні норми закону.

Доводи позивача щодо позбавлення його доступу до правосуддя через не проведення реєстрації в АСДС електронної апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року у справі № 757/15089/20 поданої на електронну пошту Київського апеляційного суду відхиляються, оскільки на думку суду позивач мав доступ до правосуддя, а рівень цього доступу був достатнім для забезпечення права особи на суд, проте звернувся до суду з порушенням встановлено процедури.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України (стаття 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI. 1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава- учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Слід зазначити, що позивач безпідставно вважає, що наділений правом подавати до Київського апеляційного суду електронну апеляційну скаргу шляхом направлення її на електронну пошту суду як вкладення до електронного листа, з посиланням на використання ним засобів ЄСІТС, оскільки у Київському апеляційному суді не запроваджено в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет», тобто відповідач не є пілотним судом, у якому станом на день направлення позивачем апеляційної скарги та до тепер можливо застосувати засоби ЄСІТС у тестовому режимі.

Станом на час звернення ОСОБА_1 із електронною апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду (26.06.2020) Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонувала відносно Київського апеляційного суду.

Відсутність на цей час Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи жодним чином не створює перешкоди позивачу у поданні апеляційної скарги на судове рішення у паперовій формі безпосередньо до апеляційного суду чи через суд першої інстанції, який розглянув справу.

У відповідності до пункту 14 розділу XI Положення № 30, електронна апеляційна скарга, що надійшла на електронну адресу апеляційного суду, була розміщена у відповідному реєстрі електронної кореспонденції АСЕД «Апеляція». Реєстрація такої апеляційної скарги здійснювалася за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Відтак, у Київського апеляційного суду не було підстав для реєстрації в АСЕД «Апеляція» електронної апеляційної скарги ОСОБА_1 від 26.06.2020 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року у справі № 757/15089/20-ц, яка надійшла на елекронну пошту апеляційного суду як вкладення до електронного листа.

Посилання позивача на висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 19 вересня 2019 року у справі №826/14954/17, є необґрунтованими в даному випадку, оскільки у вказаній справі мова йшлася про правовідносини, які виникли між сторонами у 2017 році, з посиланням на нормативні акти, які на час виникнення даного спору вже втратили свою чинність, а стороною у справі був пілотний суд.

Хибним є твердження позивача щодо необхідності застосування адміністративним судом при ухваленні рішення у даній справі висновків, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Щокін проти України», з наступних підстав.

Так, Європейська конвенція про захист прав людини й основоположних свобод та практика Європейського Суду з прав людини, будучи джерелом права, сприяють належному захисту прав та законних інтересів платників податків і забезпечують встановлення справедливого балансу між публічними та приватними інтересами.

Широкого застосування при розгляді саме податкових спорів набули рішення Європейського суду з прав людини у справах «Справа «Щокін проти України», «Інтерсплав проти України», «Булвес» АД проти Болгарії», «Бізнес Супорт Центр проти Болгарії».

Рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 р. (справа «Щокін проти України») забезпечує гарантування одного з найважливіших принципів податкового законодавства, а саме презумпцію правомірності рішень платника податку у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Зокрема, п. 57 Рішення Європейського суду з прав людини, від 14.10.2010 р. (Справа «Щокін проти України») роз`яснено: «у разі, коли національне законодавство припускало неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків платників податків, національні органи були зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для платника податків. Однак у справі, що розглядається, органи державної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати прибуткового податку».

Наведе свідчить про те, що таке рішення Європейського Суду з прав людини не може бути взяте до уваги адміністративним судом під час розгляду даної справи.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частин першої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Аверкова