Справа № 813/1091/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 листопада 2020 року

Київ

справа №813/1091/18

адміністративне провадження №К/9901/27267/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Коваленко Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року

у справі №813/1091/18

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16»

до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації,

треті особи Міністерство культури та інформаційної політики України, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_1 ,

про визнання протиправним і скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

В березні 2018 року позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, в якому просив визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 20 листопада 2017 року № 56-ос «Про внесення до Переліку об`єктів культурної спадщини щойно виявлених пам`яток».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року позов задоволено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року апеляційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 21 листопада 2019 року касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» задоволено. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року та рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року, позов задоволено.

22 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №813/1091/18.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Із системного аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.

При цьому у касаційній скарзі наявні посилання на фактичні обставини справи та зазначено про порушення норм матеріального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні частини четвертої статті 328 КАС України.

Крім того, посилання скаржника на те, що суди попередніх інстанцій не акцентували увагу на обставинах, які зазначені у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі необґрунтував наявність підстав касаційного оскарження передбачених статтею 328 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статті 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.

Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження згідно з частиною червертою статті 328 цього Кодексу.

Необґрунтування скаржником наявності підстав касаційного оскарження згідно з ст. 328 цього Кодексу є підставою для повернення касаційної скарги, особі яка її подала.

Керуючись ст.ст. 169, 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Залишити без руху касаційну скаргу Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №813/1091/18 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Свєнціцького-16» до Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, треті особи Міністерство культури та інформаційної політики України, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_1 , про визнання протиправним і скасування наказу.

Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

Н.В. Коваленко