Справа № 333/1720/20
Суддя: Михайлова А. В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/1720/20
Провадження № 2-а/333/91/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Михайлової А.В., за участю секретаря судового засідання Уляницької Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іваніна Івана Васильовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ДП 18 № 439306 від 05.03.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сержанта поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іваніна Івана Васильовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ДП 18 № 439306 від 05.03.2020 року.

В обґрунтування позову зазначив, що постановою ДП 18 № 439406 від 05.03.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за те, що він в порушення вимог п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України здійснив проїзд перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора. Вважає оскаржувану постанову протиправною, оскільки він вчинив зазначене в ній правопорушення, рятуючи своє життя. Позивач ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови, оскільки постанова винесена 05.03.2020 року, а позов до суду ним подано 08.04.2020 року у зв`язку із тим, що отримав відповідь на своє звернення від патрульної поліції 06.04.2020 року, визнати протиправною та скасувати постанову ДП 18 № 439406 від 05.03.2020 року, провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач - сержант поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іванін І.В., повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явився. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2020 року відповідачу надано час для відповіді на позов і всі докази, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача. На час розгляду справи відзиву та доказів суду не надано. Заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Запорізькій області, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання двічі не з`явився. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2020 року відповідачу надано час для відповіді на позов і всі докази, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача. На час розгляду справи відзиву та доказів суду не надано. Заяв, клопотань до суду від відповідача не надходило.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 06.04.2020 року отримав відповідь від УПП в Запорізькій області на скаргу про скасування постанови серії ДП 18 № 439406 від 05.03.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що підтверджується копією накладної Укрпошти № 887.

На підставі викладеного, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на подачу позовної заяви про скасування постанови є поважними, тому позивачу необхідно поновити строк на її оскарження.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності зі ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що постановою ДП 18 № 439406 від 05.03.2020 року, винесеною сержантом поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іваніним Іваном Васильовичем визнано ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за те, що він в порушення вимог п.п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України здійснив проїзд перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування підчас руху транспортного засобу засобами звязку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів підчас виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 8.7.3(е) Правил дорожнього руху України червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд зазначає, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є відеозапис.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом відповідачу роз`яснено його право на подачу відзиву на позов та доказів на обгрунтування своїх заперечень, при цьому останній не виконав свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 78 КАС, та не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, в час, місці та при обставинах зазначених в оскаржуваній постанові.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

В порушення вимог ст. 77 ч.2 КАС України відповідач не надав суду жодного доказу порушення позивачем ОСОБА_1 п. 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху України, в зв`язку з чим суд вважає вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення не доведеною. Також в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не доведена.

Відповідно до ст. 286 ч.3 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 286 ч. 3 КАС України постанову ДП 18 № 439306 від 05.03.2020 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення визнати протиправною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 121, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду із позовною заявою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення поважними та поновити його.

Позов ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іваніна Івана Васильовича, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ДП 18 № 439306 від 05.03.2020 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення ДП 18 № 439306 від 05.03.2020 року, винесену сержантом поліції 2 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Іваніним Іваном Васильовичем за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Михайлова