Справа № 160/12069/20
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Серьогіної О.В.
за участі секретаря судового засідання Ганжі О.С.
представника позивача Бевза М.О.
третя особа Заречна Ю.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця Дніпропетровського виконавчого округу Ванжі Олександра Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця від 17.08.2020 року № 62840188, -
30.09.2020 року представник фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - Бевза М.О. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця Дніпропетровського виконавчого округу Ванжі Олександра Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 , в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову від 17.08.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №62840188, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем при примусовому виконанні виконавчого листа №205/863/19, виданого 05.08.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.
Позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено, що частиною другою статті 24 Закону №1404-VІІІ передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Позивач зазначає, що має місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2. Також, матеріали виконавчого провадження №62840188 не містять жодних доказів на твердження того, що ФОП ОСОБА_3 має майно, яке знаходиться на території Дніпропетровської області. У заяві про прийняття до виконання виконавчого документу від 14 серпня 2020 року, ОСОБА_2 у якості місцезнаходження ФОП ОСОБА_3 було вказано адресу: АДРЕСА_1 , з посиланнями на договір про надання туристичних послуг від 12.10.2018 року. Вказані посилання ОСОБА_2 є безпідставними. Отже, місце знаходження боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Важна О.В. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №62840188 прийнято до виконання відповідачем не за місцем знаходження боржника - фізичної особи-підприємця, тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 04.11.2020 року об 11 годині 45 хвилин. У судовому засіданні, відкритому 04.11.2020 року, розгляд справи відкладено на 11.11.2020 року.
04.11.2020 року на електронну адресу суду від приватного виконавця Дніпропетровського виконавчого округу Ванжі Олександра Володимировича надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого відповідач посилається на те, що вказана скарга подана в межах зведеного виконавчого провадження ВП 62840409, що перебуває у відповідача на виконанні з примусового виконання виконавчих листів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року по справі № 205/863/19. На адресу відповідача, 17.05.2020 року стягувачем подано заяви про відкриття виконавчих проваджень разом із виконавчими листами Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 серпня 2020 року по справі № 205/863/19. В даному випадку стягувачем на підтвердження місця перебування боржника на території, що підвідомча Дніпропетровському округу, надана копія договору про надання туристичних послуг. Відповідно до зазначеного договору - місце перебування боржника с адреса, яка є територією виконавчого округу Дніпропетровської області, а саме: АДРЕСА_1. Тому підстави для повернення стягувану виконавчих документів без прийняття до виконання, відсутні. Також, відповідач зазначає, що обставини висвітлені у позові, стосуються саме порядку виконання рішення, а спір стосовно наявності підстав для відкриття виконавчих проваджень, приватним виконавцем на території виконавчого округу Дніпропетровської області, а ні як не правомірності винесення постанов про стягнення з боржника основної винагороди. Крім того, рішення (постанови) приватного виконавця підлягають оскарженню позивачем до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
В судове засідання з`явився представник позивача та третя особа, відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
У судовому засіданні представник позивача підтримав свою правову позицію і надав суду пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві.
Третя особа заперечувала у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із такого.
14 серпня 2020 року ОСОБА_2 звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжі О.В. із заявою про прийняття до виконання зазначеного виконавчого листа. У даній заяві, в якості місцезнаходження боржника ФОП ОСОБА_1 , стягувачем було зазначено адресу - АДРЕСА_1 .
Виконавчий лист № 205/863/19 від 05.08.2020, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська містить наступні відомості про боржника: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса боржника: АДРЕСА_2 .
Постановою про стягнення з боржника основної винагороди від 17.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. було стягнуто з боржника ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 7385,70 грн.
Також, 27.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. винесено постанову про арешт коштів боржника.
Позивач, не погодившись із постановою про стягнення з боржника основної винагороди звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх прав.
Вирішуючи питання щодо визначення юрисдикції, в межах якої має розглядатись ця справа, суд виходить із наступного.
За приписами ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця, зокрема про стягнення основної винагороди, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що до юрисдикції адміністративного суду належать справи щодо скасування постанови державного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди.
Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове - виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно п.1 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.3 ст.26 Закону №1404-VIII, у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Згідно ч.1 ст.5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" №1403-VII від 02.06.2016, (далі - Закону №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема: виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.
Згідно п.4 ч.2 ст.23 Закону №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.
Відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України свідчать про те, що виконавчим округом приватного виконавця Ванжі Олександра Володимировича визначено Дніпропетровську область.
Відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.
Згідно ч.2 ст.25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.
Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIIІ, передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.
Тобто, Законом №1404-VIIІ саме на виконавця покладено обов`язок встановити чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконанням, відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1404-VIIІ.
Отже, можна дійти висновку, що питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження та має вирішальне значення для вирішення питання про те чи дотримано порядок пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Інформація щодо місця проживання може бути встановлена різними шляхами, зокрема і на підставі документів, які подані стягувачем разом із виконавчим документом.
При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Також, статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Суд зазначає, що відповідно до інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, в якості адреси місцезнаходження ФОП ОСОБА_3 вказано адресу: АДРЕСА_2 .
Отже, станом на час відкриття виконавчого провадження № 62840188 місцем проживання позивача, яке зареєстровано у встановленому порядку, є адреса: АДРЕСА_2 .
Більш того, суд зазначає, що саме адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 , зазначена у виконавчому листі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська №205/863/19 від 05.08.2020 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №62840188 та в межах якого винесена спірна постанова державного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди.
При цьому, матеріали виконавчого провадження № 62840188, які наявні в матеріалах справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що ФОП ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання/перебування на території Дніпропетровської області, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачем таких доказів до суду також надано не було.
Частиною 5 статті 18 Закону №1404-VIIІ передбачено, що під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.
Проте, приватний виконавець на зазначені обставини уваги не звернув, а відповідно належним чином не перевірив дотримання стягувачем вимог статті 24 Закону України "Про виконавче провадження".
Жодних доказів наявності у позивача доходів та майна на території Дніпропетровської області матеріали адміністративної справи не містять.
За вказаних обставин, суд дійшов висновку про відсутність законних підстав для прийняття приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області виконавчого документа та винесення постанови про стягнення основної винагороди з боржника - ФОП ОСОБА_1 , який має місце проживання у місті Бердянську Запорізької області.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 17.08.2020 року, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача з приватного виконавця Дніпропетровського виконавчого округу Ванжі Олександра Володимировича.
Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до приватного виконавця Дніпропетровського виконавчого округу Ванжі Олександра Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця від 17.08.2020 року № 62840188 - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову від 17.08.2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №62840188, винесену приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою Олександром Володимировичем при примусовому виконанні виконавчого листа №205/863/19, виданого 05.08.2020 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна