Справа № 200/12985/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року справа №200/12985/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Компанієць І.Д.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Данілов С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Дмитрієв В.С.) від 16 червня 2020 року у справі № 200/12985/19-а, повний текст складено 16 червня 2020 року, за позовом Приватного підприємства Найд Плюс до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №2 від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок в сумі 1304340,30 грн. та застосовану штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 326085,08 грн.; №2 від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2430234 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 607558 грн., № від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб всього в сумі 11788524,95 грн.; № від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені всього в сумі 949722,09 грн..

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року позов задоволено, визнані протиправними та скасовані податкове повідомлення-рішення №2 від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок в сумі 1304340,30 грн. та застосовану штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 326085,08 грн.; податкове повідомлення-рішення №2 від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2430234 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 607558 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб всього в сумі 11788524,95 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 13 серпня 2019 року, яким платнику податків збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені всього в сумі 949722,09 грн..

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення, оскільки під час проведення перевірки було встановлено порушення позивачем вимог п.п. 2 п. 292.1, п. 292.6, п. 292.14. ст. 292, п. 295.3, п. 295.4, п. 295.7. ст.. 295 Податкового кодексу України, щодо недостовірного декларування доходу платника єдиного податку третьої групи наростаючим підсумком за 2016 рік, що призвело до не нарахування та несплати до бюджету єдиного податку в загальній сумі 1304340,30грн.; п. 180.1. ст. 180, п. 181.1. ст.. 181, п. 183.1, п. 183.4. ст. 183 Податкового кодексу України щодо порушення обов`язку особи зареєструватися як платник податку на додану вартість та неподання реєстраційної заяви до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням; п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України щодо неподання податкової декларації платника податку на додану вартість за період січень - грудень 2017 року; пп. 14.1.39. п. 14.1. ст.. 14, п. 54.1. ст.. 54, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог п. 183.10. ст. 183 Кодексу - порушення обов`язку щодо самостійного обчислення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що призвело до заниження суми податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 2 430 233,83 грн.; п. 51.1 ст. 51, п. 70.16. ст.. 70, пп. «б» п. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України, в частині не подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1 - ДФ) по знятим з розрахункових рахунків коштам, по яким не відзвітовано та не повернуто у встановлений строк із сумою поворотної фінансової допомоги за ознакою «153», із сумою виплачених доходів фізичним особам - підприємцям за ознакою «157»; пп. 168.1.1. п. 168.1, пп. 168.1.2, пп. 168.2.4, пп. 168.1.5, п. 168.1. ст. 168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 275 045,79грн. за невідзвітовані та неповернуті у встановлений строк кошти, перераховані на карткові рахунки фізичних осіб та відповідно до пп. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню на цю суму в розмірі 524 446,27грн.; пп. «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164, пп. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168, пп. 168.1.5., п. 168.1. ст. 168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3 951 141,12грн. за неповернуті суми поворотної фінансової допомоги та відповідно до пп. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню на цю суму в розмірі 2186140,42 грн.; пп. 168.1.1. п. 168.1., пп. 168.1.2., пп. 168.2.4., пп. 168.1.5., п. 168.1. ст. 168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сум військового збору у розмірі 87129,00грн., за невідзвітовані та неповернуті у встановлений строк кошти, перераховані на карткові рахунки фізичних осіб та відповідно до пп. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню на цю суму в розмірі 44 518,66грн.; пп. «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164, пп. 168.1.1., пп. 168.1.5. п. 168.1. ст.168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України в результаті чого, встановлено заниження сум військового збору у розмірі 329 284,26грн. за неповернуті суми поворотної фінансової допомоги та відповідно пп. п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України та нараховано пеню в сумі 182180,03грн.; п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в наслідок чого занижено єдиний внесок на суму 12245,64грн..Під час проведення перевірки було встановлено, що позивачем перевищено обсяг доходу платника єдиного податку третьої групи, визначений п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України (5 000 000 грн.) у IV кварталі 2016 року. Судом першої інстанції не було враховано наявність отриманих від слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області протоколів допитів свідків, які згідно із записами ЄДР являються керівниками ТОВ «Рейгер» і ТОВ «Долвейр» і які заперечували участь у фінанансово-господарської діяльності вказаних підприємств. Крім того, судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду внаслідок пропуску позивачем строку звернення до суду.

На адресу суду апеляційної інстанції надіслано відзив на апеляційну скаргу в якому позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Позивач, у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований як юридична особа та до вересня 2019 року перебував на податковому обліку відповідача. У період, за який проводилася перевірка, позивач зареєстрований платником єдиного податку ІІІ групи зі ставкою податку 5%.

Відповідачем була проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства, з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року, за результатами якої складено акт №92/11-28-14-02/36415841 від 17 липня 2019р. та прийнято податкові повідомлення - рішення від13.08.2019 року:

-№2, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Єдиний податок в сумі 1304 340,30грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 326085,08грн.;

-№2, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в сумі 2 430 234,00 грн. та застосовано штрафну (фінансову санкцію) в розмірі 607 558,00грн.;

-№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб всього в сумі 11 788 524,95грн.;

-№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені всього в сумі 949 722,09грн..

Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги №532316/99-00-08-05-02 від 11.10.2019р. скаргу позивача залишено без задоволення, а спірні податкові повідомлення-рішення - без змін.

Підставою для прийняття спірних рішень послужив висновок податкового органу про порушення позивачем вимог:

1) п.п. 2) п. 292.1, п. 292.6, п. 292.14. ст. 292, п. 295.3, п. 295.4, п. 295.7. ст.. 295 Податкового кодексу України, щодо недостовірного декларування доходу платника єдиного податку третьої групи наростаючим підсумком за 2016 рік, що призвело до не нарахування та несплати до бюджету єдиного податку в загальній сумі 1304340,30грн.;

2) п. 180.1. ст. 180, п. 181.1. ст.. 181, п. 183.1, п. 183.4. ст. 183 Податкового кодексу України, щодо порушення обов`язку особи зареєструватися як платник податку на додану вартість та неподання реєстраційної заяви до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням;

3) п. 49.1, п. 49.2 ст. 49, п. 203.1. ст. 203 Податкового кодексу України, щодо неподання податкової декларації платника податку на додану вартість за період січень - грудень 2017 року;

4) пп. 14.1.39. п. 14.1. ст.. 14, п. 54.1. ст.. 54, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог п. 183.10. ст. 183 Кодексу - порушення обов`язку щодо самостійного обчислення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що призвело до заниження суми податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету на загальну суму 2 430 233,83 грн.;

5) п. 51.1 ст. 51, п. 70.16. ст.. 70, пп. «б» п. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України, в частині не подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма 1 - ДФ) по знятим з розрахункових рахунків коштам, по яким не відзвітовано та не повернуто у встановлений строк із сумою поворотної фінансової допомоги за ознакою «153», із сумою виплачених доходів фізичним особам - підприємцям за ознакою «157»;

6) пп. 168.1.1. п. 168.1, пп. 168.1.2, пп. 168.2.4, пп. 168.1.5, п. 168.1. ст. 168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сум податку на доходи фізичних осіб у розмірі 275 045,79грн. за невідзвітовані та неповернуті у встановлений строк кошти, перераховані на карткові рахунки фізичних осіб та відповідно до пп. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню на цю суму в розмірі 524 446,27грн.;

7) пп. «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164, пп. 168.1.1. п. 168.1. ст. 168, пп. 168.1.5., п. 168.1. ст. 168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб у розмірі 3 951 141,12грн. за неповернуті суми поворотної фінансової допомоги та відповідно до пп. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню на цю суму в розмірі 2186140,42 грн.;

8) пп. 168.1.1. п. 168.1., пп. 168.1.2., пп. 168.2.4., пп. 168.1.5., п. 168.1. ст. 168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження сум військового збору у розмірі 87129,00грн., за невідзвітовані та неповернуті у встановлений строк кошти, перераховані на карткові рахунки фізичних осіб та відповідно до пп. 129.1.1. п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню на цю суму в розмірі 44 518,66грн.;

9) пп. «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164, пп. 168.1.1., пп. 168.1.5. п. 168.1. ст.168, пп. «а» п. 176.2. ст. 176 Податкового кодексу України в результаті чого, встановлено заниження сум військового збору у розмірі 329 284,26грн. за неповернуті суми поворотної фінансової допомоги та відповідно пп. п. 129.1. ст. 129 Податкового кодексу України та нараховано пеню в сумі 182180,03грн.;

10) п. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», в частині своєчасно не нарахованого єдиного внеску, в наслідок чого занижено єдиний внесок на суму 12245,64грн..

Висновок контролюючого органу мотивовано тим, що позивачем перевищено обсяг доходу платника єдиного податку третьої групи, визначений п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України (5 000 000 грн.) у IV кварталі 2016 року.

Пунктом 291.2 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

За приписами пункту 291.4 наведеної статті суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: 3) третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5000000 гривень.

У відповідності до вимог пункту 292.1 статті 292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку є: 2) для юридичної особи - будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Згідно пункту 292.3 статті 292 Податкового кодексу України до суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг).

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість за звітний період також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за звітний період включається вартість реалізованих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Пунктом 292.6 статті 296 Податкового кодексу України визначено, що датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг). Для платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість, датою отримання доходу є дата списання кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

Для платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) датою отримання доходу також є дата відвантаження товарів (виконання робіт, надання послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

У відповідності до вимог пункту 292.11 статті 296 Податкового кодексу України до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються: 3) суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, отриманої та поверненої протягом 12 календарних місяців з дня її отримання, та суми кредитів.

За приписами підпункту 14.1.257 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно пункту 292.16 статті 296 Податкового кодексу України право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році мають платники єдиного податку за умови неперевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого для відповідної групи платників єдиного податку.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем станом на 02.12.2016 року було відкрито у відділенні №1 ПУМБ в м. Кропивницький розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 , валюта гривня, що підтверджується довідкою від 28 жовтня 2019 року.

Згідно з випискою по вказаному банківському рахунку (а.с.184-194 том1), в період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року обороти складають по Дебету та Кредиту 53 861 632,97грн.. Тобто, на розрахунковий рахунок надійшли грошові кошти та були повернуті контрагентам за відповідними договорами про надання поворотної фінансової допомоги.

Зокрема по контрагентам:

-ПП «Н.В. Плюс» (код ЄДРПОУ - 36415883) за договором б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2015 року отримало: 27.01.2017 року в сумі 1 007 800,00грн.; 27.02.2017 року в сумі 1 530 000,00грн.; 10.04.2017 року в сумі 1 297 326,00грн. та в сумі 74300,00грн.; 19.05.2017 року в сумі 5600,00грн.; 08.06.2017 року в сумі 405500,00грн.; 06.07.2017 року в сумі 800000,00грн.; 04.08.2017 року в сумі 510000,00грн.; 08.09.2017 року в сумі 1 171 000,00грн.; 09.10.2017 року в сумі 1 628 000,00грн.; 10.11.2017 року в сумі 460 000,00грн.. Всього за цей період ПП «Н.В. Плюс» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 8 889 526,00грн.;

ТОВ «АГРОКОРД» (код ЄДРПОУ - 41054162) за договором 04/05/17 про надання поворотної фінансової допомоги від 04.07.2015 року отримало: 13.06.2017 року в сумі 176 000,00грн.; 21.08.2019 року в сумі 300 000,00грн.; 01.09.2017 року в сумі 400 000,00грн.; 04.10.2017 року в сумі 300 000,00грн.; 01.11.2017 року в сумі 400 000,00грн. Всього за цей період ТОВ «АГРОКОРД» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 1 576000,00грн.;

TOB «АГРОСВІТ - ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ - 40980340) за договором 01/02/17 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.02.2015 року отримало: 15.05.2017 року в сумі 900 000,00грн.; 05.06.2017 року в сумі 1 405 000,00грн.; 03.07.2017 року в сумі 530 000,00грн.; 02.08.2017 року в сумі 688 000,00грн.; 06.09.2017 року в сумі 620 000,00грн.; 13.10.2017 року в сумі 674 000,00грн. Всього за цей період ТОВ «АГРОСВІТ - ЦЕНТР» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 4 817000,00грн.;

ТОВ «ПРОПОЛІС МЕД» (код ЄДРПОУ - 40567028) за договором 01/11/16 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.11.2016 року отримало: 05.04.2017 року в сумі 1 015 000,00грн.; 18.05.2017 року в сумі 694 000,00грн.; 08.08.2017 року в сумі 100 000,00грн.; 11.09.2017 року в сумі 6000,00грн.; 02.10.2017 року в сумі 100 000,00грн. Всього за цей період ТОВ «ПРОПОЛІС МЕД» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 1 915 000,00грн.;

ТОВ «РЕЙТЕР» (код ЄДРПОУ - 40476575) за договором 01/11 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.11.2016 року отримало: 13.02.2017 року в сумі 2 244 400,00грн.; 27.02.2017 року в сумі 1 530 000,00грн.; 20.03.2017 року в сумі 3 060 000,00грн.; 27.03.2017 року в сумі 1 930 000,00грн.; 05.04.2017 року в сумі 1 530 000,00грн. Всього ТОВ «РЕЙТЕР» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 10 294 400,00грн.;

ТОВ «ДОЛВЕЙР» (код ЄДРПОУ - 40462075) за договором 01/09 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.09.2016 року отримало: 28.02.2017 року в сумі 3 468 000,00грн.; 15.03.2017 року в сумі 2 394 700,00грн.; Всього ТОВ «ДОЛВЕЙР» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 5 862 700,00грн.;

ТОВ «АГАТ АГРО» (код ЄДРПОУ - 40186876) за договором б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 01.11.2016 року отримало: 02.03.2017 року в сумі 765 305,12грн.; Всього ТОВ «АГАТ АГРО» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 765 305,12грн.;

ТОВ «ЗЕРНО ДІМ» (код ЄДРПОУ - 38268755) за договором 01-04-16 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.04.2016 року отримало: 06.03.2017 року в сумі 3 060 000,00грн.; 13.03.2017 року в сумі 2 550 000,00грн.; 17.03.2017 року в сумі 3 060 000,00грн.; 22.03.2017 року в сумі 2 550 000,00грн.; 03.04.2017 року в сумі 1 586 100,00грн. Всього ТОВ «ЗЕРНО ДІМ» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 12 806 100,00грн.;

ТОВ «ЗЕМЛЕФОНД» (код ЄДРПОУ - 40526374) за договором 01/12 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.12.2016 року отримало: 07.03.2017 року в сумі 1 071 000,00грн.; 24.03.2017 року в сумі 1 547 000,00грн. Всього ТОВ «ЗЕМЛЕФОНД» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 2 618 000,00грн.;

ТОВ «РЕАЛАГРО - ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ - 38688742) за договором 24/12 про надання поворотної фінансової допомоги від 24.12.2015 року отримало: 29.03.2017 року в сумі 1 360 203,35грн.; 07.04.2017 року в сумі 1 140 658,50грн.; 14.04.2017 року в сумі 2 096 100,00 грн.; 07.07.2017 року в сумі 678500,00грн. Всього ТОВ «РЕАЛАГРО - ЦЕНТР» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 5 275 461,85грн.;

ТОВ «КРАФТ 2017» (код ЄДРПОУ - 41365101) за договором 01/07 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.07.2017 року отримало: 14.09.2017 року в сумі 170 000,00грн. Всього ТОВ «КРАФТ 2017» отримало від позивача у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 170 000,00грн.;

ТОВ «ОФІС БДМ» (код ЄДРПОУ - 41366571) за договором 01/09 про надання поворотної фінансової допомоги від 01.09.2017 року отримало: 25.10.2017 року в сумі 400 000,00грн. Всього ТОВ «ОФІС БДМ» отримало у якості повернення поворотної фінансової допомоги суму 400 000,00грн..

Тобто, наданими доказами підтверджено рух грошових коштів в 2017 році від позивача до його контрагентів на повернення за договорами поворотної фінансової допомоги.

Як вбачається з акту перевірки №92/11-28-14-02/36415841 від 17 липня 2019 року, рух коштів по розрахунковому рахунку, відкритого позивачем у відділенні №1 ПУМБ в м. Кропивницький, не знайшли свого відображення і висновок про перевищення позивачем обсягу доходу платника єдиного податку третьої групи, визначений п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України (5 000 000 грн.) у IV кварталі 2016 року, був зроблений без урахування повернутих позивачем грошових коштів за договорами поворотної фінансової допомоги.

Колегія суддів також звертає увагу, що під час проведення перевірки позивачем було надано письмові пояснення про те, що кошти, зараховані на рахунки в установах АТ «Альфа Банк» та АТ «ОТП Банк» перераховані не за сільськогосподарську продукцію, а отримані в якості поворотної фінансової допомоги, на підтвердження чого були надані відповідні договори, які відображені в акті перевірки.

Згідно з пунктом 3.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затв. постановою Правління НБУ від 21.01.2004 за №22 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), одним з таких інструментів є платіжне доручення, форма якого встановлюються Національним банком України (пункт 6 частини 1 статті 7, пункт 17.1 статті 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні») і обов`язковим реквізитом якого є «призначення платежу», який заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Цим же пунктом встановлено, що повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення «Призначення платежу». Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність установленим вимогам лише за зовнішніми ознаками.

Пунктом 1.7 зазначеної Інструкції (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Згідно пункту 1.8 даної Інструкції (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) платники та стягувачі оформляють доручення/розпорядження про списання коштів з рахунків на відповідних бланках розрахункових документів, форма та порядок оформлення яких визначаються цією Інструкцією.

Тобто, право визначати призначення платежу відповідно до чинного законодавства України належить виключно платнику, особі, що здійснює відповідний платіж.

Відповідно до пункту 2.29 зазначеної Інструкції платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платіжні доручення відкликаються лише в повній сумі. Для цього платникові необхідно подати до банку, що його обслуговує, документ на відкликання (пункт 23.1 статті 23 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»). Таке відкликання здійснюється у порядку, визначеному внутрішніми правилами банку, і виключно у повній сумі.

У випадку, якщо грошові кошти вже були списані з рахунку платника та зараховані на рахунок отримувача, переказ набуває статусу завершеного (пункт 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).

Отже, з моменту перерахування грошових коштів на рахунок отримувача обов`язок банку з виконання доручення платника вважається виконаним. Внесення змін до призначення платежу такого платіжного доручення є неможливим. А питання уточнення інформації, вказаної у реквізиті «Призначення платежу» виконаного платіжного доручення вирішується сторонами у порядку, узгодженому між ними, без участі банку.

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевірки позивачем були надані листи контрагентів про помилкове визначення призначення платежу та просили змінити на вірне, а саме: «Поворотно-фінансова допомога згідно укладених договорів».

За таких обставин, посилання відповідача на відсутність інформації стосовно отримання установами банків листів з приводу помилковості у характері здійснюваних позивачем та контрагентами фінансових операцій, колегією суддів не прийнято до уваги.

Доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не було враховано наявність отриманих від слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області протоколів допитів свідків, які згідно із записами ЄДР являються керівниками ТОВ «Рейгер» і ТОВ «Долвейр» і які заперечували участь у фінансово-господарської діяльності вказаних підприємств, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на відсутність цих протоколів в матеріалах справи. Окрім того, в них відсутня інформація щодо повернення позивачем фінансової допомоги протягом 12 місяців з моменту отримання такої допомоги. За таких обставин, судом першої інстанції було обґрунтовано відхилено посилання відповідача на такі докази, оскільки вони не є належними та допустимими у розумінні процесуального законодавства.

Колегія суддів вважає, що для цілей оподаткування дохід характеризується не лише приростом активів платника, але й джерелом його формування, тобто операціями, наслідком виконання яких стало отримання доходу. Зміст операції є одним з визначальних факторів для обрання ставки податку та визнання режиму оподаткування.

Положеннями пункту 292.11 статті 292 Податкового кодексу України передбачено, що до складу доходу, визначеного цією статтею, не включаються суми фінансової допомоги, наданої на поворотній основі.

Під час проведення перевірки контролюючим органом не було враховано рух грошових коштів на банківському рахунку, відкритому у відділенні №1 ПУМБ в м. Кропивницький, випискою з якого підтверджується повернення позивачем контрагентам, зазначеним в акті перевірки, грошових коштів за відповідними договорами про надання поворотної фінансової допомоги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що відповідачем не доведено перевищення позивачем обсягу доходу платника єдиного податку третьої групи, визначений п.п. 3 п. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України (5 000 000 грн.), а тому правомірно задоволено позов.

Щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частинами 1,3,4 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначено статтею 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

У відповідності до пункту 56.19 статті 56 ПК України в разі, коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач скористався правом адміністративного оскарження спірних податкових повідомлень-рішень та звертався із скаргою до Державної податкової служби, за розглядом якої ДПС України прийнято рішення від 11 жовтня 2019 року №532316/99-00-08-05-02 .

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 01 листопада 2019 року, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачем не було порушено строк звернення до суду, а тому правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених обставин справи.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі № 200/12985/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року у справі №200/12985/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 10 листопада 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 11 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 10 листопада 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

І.Д. Компанієць