Справа № 161/4844/20
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/4844/20
Провадження № 2-а/161/239/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Олексюка А.В.,

при секретарі - Шумиводі О.І.,

за участю представника позивача - Бондаренка В.Г.,

представника відповідача - Кухарської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області капралом поліції Сучком С.О. серії ДП18 № 241388 від 18.02.2020 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ст. 125 та ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. У вказаній постанові інспектор посилається на те, що 18.02.2020 року о 03:17 год. він керував транспортним засобом марки «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 , по прилеглій території до АД М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, 143 км, водій керуючи ТЗ при виїзді з прилеглої території не увімкнув правий покажчик повороту відповідного напрямку руху, а також при зупинці представника поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, а також не мав при собі та не пред`явив для перевірки посвідчення відповідної категорії, реєстраційний документ на автомобіль та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 а, 2.1 б, 2.1 ґ, 9.2 б, 9.9 б ПДР України.

З даною постановою позивач не згідний, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту, процедури складання.

Просить суд скасувати вищевказану постанову.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з наведених у ньому підстав. Просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у поданому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з`ясувавши обставини в адміністративній справі та дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області капралом поліції Сучком С.О. серії ДП18 № 241388 від 18.02.2020 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ст. 125 та ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 17).

З даної постанови вбачається, що 18.02.2020 року о 03:52 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Oktavia», д.н.з. НОМЕР_1 , по прилеглій території до АД М-19 Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече, 143 км, водій керуючи ТЗ при виїзді з прилеглої території не увімкнув правий покажчик повороту відповідного напрямку руху, а також при зупинці представника поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, а також не мав при собі та не пред`явив для перевірки посвідчення відповідної категорії, реєстраційний документ на автомобіль та поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 а, 2.1 б, 2.1 ґ, 9.2 б, 9.9 б ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановленийПравилами дорожнього руху, затвердженимипостановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.

Згідно з п. 1.1 ПДР вони, відповідно доЗакону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до пункту 9.2 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) водій повинен подавати сигнал світловими показчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.1. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a)посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Поряд з цим, за правилами п. 2 ч. 1 ст. 32 вказаного Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках, зокрема, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 наведеного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 53 Закону № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивачем не враховано, що положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

При суд відхиляє покликання позивача на те, що в даному випадку вимога поліцейського була незаконною, з наступних підстав.

Так, в силу вищенаведених норм Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

У випадку, що розглядається, підставою для зупинення автомобіля позивача слугував факт порушення ним вимог п. 9.2 б ПДР, вказане порушення також відображено в оскаржуваній постанові.

Звідси, дії інспектора поліції щодо зупинки керованого позивачем автомобіля та його вимога пред`явлення водієм відповідних документів, в тому числі страхового полісу, ґрунтуються на вимогах закону.

При цьому, посилання позивача на факт недоведеності порушення ним ч. 2 ст. 122 КУпАП, не спростовує правильності зупинки поліцейським керованого позивачем автомобіля.

Отже, матеріалами справи стверджується факт керування транспортним засобом позивачем, який не пред`явив для перевірки поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, через що в діях останнього є наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Крім того, представником відповідача до відзиву на позовну заву було додано диск відеозапису з нагрудного відеореєстратора, при дослідженні якого судом було встановлено, що позивач не заперечував порушення ним правил дорожнього руху. Разом з тим, з наданого відеозапису вбачається, що позивача було повідомлено про причину зупинки та підставу перевірки документів, однак останній відмовився пред`явити необхідні документи, вказуючи на незаконність вимог інспектора.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Будя-яких доказів, які б спростовували обставини, викладені відповідачем в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності позивачем не представлено суду, тому судом розцінюються необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122, ст. 125 та ст. 126 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255 КАС України, ст. ст.152, 247, 251, 255, 256, 258, 276, 287-289, 293 КпАП України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В.Олексюк