Справа № 120/3202/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 листопада 2020 р. Справа № 120/3202/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Слюсар О.О.

представника позивача: Подолян Я.В.

представників відповідача: Московко О.О., Потьомкіна І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області

до: Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону"

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року до суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області (позивач, ГУ ДПС у Вінницькій області) про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (відповідач, ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону") податкового боргу в сумі 14732877,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем станом на 10.06.2020 року рахується заборгованість з податку на додану вартість в сумі 14732877,55 грн., в тому числі за основним платежем 10029596 грн., штрафними санкціями 4215923,26 грн., пеня - 487358,29 грн. Незважаючи на те, що відповідачу надсилалась податкова вимога № 65-50 від 15.01.2018 року, спірна заборгованість залишається непогашеною. Оскільки платник податків самостійно не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у строки, встановлені законом, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про їх примусове стягнення.

Ухвалою суду від 14.07.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Після усунення недоліків ухвалою від 05.08.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

25.08.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 23699/20), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що податкове повідомлення-рішення № від 13.02.2020 року, на підставі якого визначено суму податкового зобов`язання, містить неправильні розрахунку суми штрафних санкцій, що впливає на кінцеву суму заявлених позовних вимог; частина заявлених позовних вимог у цій справі стосується періоду, який досліджувався у іншій судовій справі № 120/24/20-а, по якій Вінницьким окружним адміністративним судом уже прийнято судове рішення від 13.03.2020 року; податковим органом не враховано положення Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)" та безпідставно в період з 1 березня по 31 травня 2020 року нарахована пеня; позивачем не враховано, що відповідно до платіжного доручення № 867 від 10.07.2020 року відповідачем самостійно здійснено погашення податкового боргу на суму 3700000 грн. Наведені обставини, на думку відповідача, вказують на те, що підстав для задоволення заявленого позову не має.

В подальшому, 08.09.2020 року до суду представником позивача були подані додаткові пояснення (вх. № 25620) щодо обставин виникнення податкового боргу, який є предметом даних позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Розгляд справи призначено на 20.10.2020 року.

Так, перед початком судового засідання на адресу суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи ряду доказів (вх. № 32826 від 20.10.2020 року), а саме копій платіжних доручень, які підтверджують факт сплати податку на додану вартість за період з 11.01.2020 року по 24.06.2020 року (за січень - червень 2020 року) на загальну суму 7364300 грн.

У судовому засіданні 20.10.2020 року судом оголошено перерву до 30.10.2020 року.

30.10.2020 року представником позивача на адресу суду надано додаткові пояснення (вх. № 34766), у яких останній, з-поміж іншого, зазначив, що станом на 26.10.2020 року, враховуючи сплату відповідачем грошових коштів в рахунок погашення податкового боргу, за даними інтегрованої картки платника податку ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" рахується заборгованість з податку на додану вартість в загальній сумі 10 041 111,70 грн., в тому числі за основним платежем 6 514 634 грн., штрафними санкціями 3 137 399,76 грн., а також нарахована пеня - 389 077,94 грн.

Цього ж дня, 30.10.2020 року, на адресу суду надійшли письмові заперечення представника відповідача (вх. № 34772/20), відповідно до яких відповідач не погоджується з доводами позивача та просить, зокрема, врахувати про відсутність розрахунку податкового боргу позивачем у відповідності до попередньо податних декларацій позивача від 04.12.2019 року, від 20.12.2019 року, від 16.01.2020 року, від 18.02.2020 року, від 03.03.2020 року, від 17.03.2020 року, від 14.04.2020 року, від 18.05.2020 року, від 09.06.2020 року. Додатково зауважив, що згідно рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 13.03.2020 року у адміністративній справі № 120/24/20-а сума існуючого податкового боргу ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" була досліджена. Тобто, на переконання відповідача, частина заявлених позовних вимог у цій справі стосується періоду, який досліджувався у іншій судовій справі № 120/24/20-а.

В подальшому, у судовому засіданні 30.10.2020 року оголошено перерву до 05.11.2020 року.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з урахуванням відповідних уточнень суми податкового боргу, яка наразі рахується за відповідачем.

Представники відповідача проти позову заперечили з підстав, що викладені письмово у поданому ними відзиві та додаткових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" є юридичною особою () та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області.

Згідно із довідкою уповноваженої особи позивача про суми боргу відповідача, станом на 10.06.2020 року за ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" рахувалась заборгованість з податку на додану вартість в сумі 14 732 877,55 грн., в тому числі за основним платежем 10 029 596 грн., штрафними санкціями 4 215 923,26 грн., пеня - 487 358,29 грн.

Як свідчать матеріали справи даний податковий борг із податку на додану вартість виник з 04.12.2019 року на підставі самостійно поданих відповідачем: уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 04.12.2019 року (основний платіж - 248 105 грн., штрафна санкція - 7443 грн.) (а.с. 64); податкової декларації з податку на додану вартість від 20.12.2019 року (основний платіж - 1 890 348 грн.,) (а.с. 62); податкової декларації з податку на додану вартість від 16.01.2020 року (1 001 909 грн. - основний платіж) (а.с. 60); податкової декларації з податку на додану вартість від 18.02.2020 року (374 600 грн. - основний платіж) (а.с. 58); уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 03.03.2020 року (4872 грн. - основний платіж, 146 грн. - штрафна санкція) (а.с. 54); податкової декларації з податку на додану вартість від 17.03.2020 року (2 981 544 грн. - основний платіж) (а.с. 52); податкової декларації з податку на додану вартість від 14.04.2020 року (738 104 грн. - основний платіж) (а.с. 47); податкової декларації з податку на додану вартість від 18.05.2020 року (2 789 700 грн. - основний платіж) (а.с. 45); уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 09.06.2020 року (414 грн. - основний платіж, 13 грн. - штрафна санкція) (а.с. 43).

Окрім того, податковий борг з податку на додану вартість (штрафні санкції) утворився внаслідок винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 13.02.2020 року № на суму 3 126 881,18 грн. (а.с. 55-56), від 23.03.2020 року № на суму 1 074 570,95 грн. (а.с. 50), а також від 30.03.2020 року за № на суму 6869,13 грн. (а.с. 48).

Крім того, борг включає суму пені в розмірі 487 358,29 грн., нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України в автоматичному режимі.

Дана сума податкового боргу - 14732877,55 грн., в тому числі за основним платежем 10029596 грн., штрафними санкціями 4215923,26 грн. та пенею 487358,29 грн. повністю узгоджується із даними облікової картки платника податків станом на 10.06.2020 року, витяг з якої наявний у матеріалах справи.

Разом із тим, в процесі розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем здійснювалась проплата грошових коштів в рахунок сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, частина з яких була зарахована на погашення податкового боргу, що є предметом даного позову. При цьому, згідно письмових пояснень представника позивача та даних інтегрованої картки платника податку, станом на 26.10.2020 року сума податкового боргу, що є предметом даного позову змінилася та становить 10 041 111,70 грн., з яких основний платіж - 6 514 634,00 грн., штрафні санкції - 3 137 399,76 грн., та пеня - 389 077,94 грн.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Обов`язок сплати податків платником передбачений п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Відповідно до п. п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Порядок визначення сум податкових та грошових зобов`язань платників податків наведено у статті 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Зокрема, пунктом 54.1 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

У той же час відповідно до п. 54.5 ст. 54 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Строки сплати податкового зобов`язані врегульовані статтею 57 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Так, відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

А як зазначено у пункті 57.3 статті 57 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У процесі розгляду даної справи судом встановлено, що заявлена до стягнення сума податкових зобов`язань платника податку визначена на підставі самостійно поданих ним податкових декларацій та уточнюючих розрахунків, а також розрахована контролюючим органом на підставі податкових повідомлень-рішень. При цьому, така сума податкових зобов`язань набула статусу узгоджених, а отже вважається податковим боргом, несплаченим відповідачем як платником податків.

Відносно доводів представника відповідача про наявність неточностей (помилок) щодо визначення податкових зобов`язань у податковому-повідомленні рішенні від 13.02.2020 року № , то такі судом до уваги не приймаються, оскільки, як наголошувалось судом вище, сума заборгованості відповідача за вказаними рішеннями набула статусу податкового боргу. При цьому, питання правомірності винесення податкових повідомлень-рішень не є предметом спору у даній справі.

В даному випадку суд враховує, що згідно п.п. 56.1, 56.2 ст. 56 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Проте, судом встановлено, що відповідач винесені контролюючим органом податкові-повідомлення рішення з причин неправильного визначення суми грошового зобов`язання ні в адміністративному ні в судовому порядку не оскаржував, а тому в межах цієї справи в суду відсутні підстави перевіряти правильність визначення відповідних сум грошового зобов`язання, визначених контролюючим органом, які уже набули статусу податкового боргу.

За правилами, визначеними п. 59.1 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання вказаної норми законодавства, податковим органом надіслано відповідачу податкову вимогу від 15.01.2018 року № 65-50 форми "Ю" на загальну суму 1201527,98 грн.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Отже, судом встановлено, що станом на дату розгляду даної справи за відповідачем існує заборгованість зі сплати податку на додану вартість, яка набула статусу узгодженого податкового зобов`язання та є податковим боргом платника, несплаченим у встановлений законом строк.

При цьому, як свідчать матеріали справи, зокрема дані інтегрованої картки платника за кодом платежу "14010100-Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів, робіт, послуг", відповідачем за період часу з 04.12.2019 року по 26.10.2020 року сплачено суму коштів в рахунок погашення податкового боргу, в тому числі за попередній період, із яких в рахунок погашення заборгованості, що є предметом даного позову, було зараховано 4691765,85 грн. Саме про вказані обставини і наголосив позивач у своїх додаткових письмових поясненнях до позову (а.с. 156).

Відповідно, у зв`язку з розподілом цієї суми на погашення заборгованості за різними платежами, станом на 26.10.2020 року за відповідачем залишилась несплачена сума податкового боргу по податку на додану вартість, що охоплена періодом даного позову, яка становить 10041111,70 грн., з яких основний платіж 6 514 634 грн., штрафні санкції 3 137 399,76 грн., пеня - 389 077,94 грн.

Водночас, станом на день розгляду цієї справи відповідачем не надано доказів погашення в добровільному порядку існуючої заборгованості з податку на додану вартість в повному обсязі.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заборгованість по сплаті податку на додану вартість за основним платежем в сумі 6 514 634,00 грн. та за штрафними санкціями в сумі 3 137 399,76 грн. знайшла своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позовна вимога в частині стягнення основної суми заборгованості та нарахованих штрафних санкцій підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача залишку несплаченої пені, яка станом на 26.10.2020 року становить 389077,94 грн., то суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI після закінчення встановлених Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI).

Разом із тим, суд зазначає, що підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України доповнено пунктом 52-1 згідно із Законом N 533-IX від 17.03.2020, зокрема, відповідно до абзацу одинадцятого зі змінами, внесеними згідно із Законом N 591-IX від 13.05.2020 визначено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зважаючи на положення постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2020 року N 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 13 жовтня 2020 року N 956 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12 березня 2020 року по 31 грудня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

Отже, проаналізувавши зазначені норми законодавства, можна зробити висновок, що на період дії карантину платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

В даному випадку суд не погоджується з позицією позивача, що норми абз. 11 пункту 52-1 підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України не застосовуються до податкового боргу, який виник до 1 березня 2020 року, оскільки це суперечить диспозиції вказаної норми.

Проаналізувавши відомості інтегрованої картки платника податків відповідача, судом з`ясовано, що за період починаючи з 01.03.2020 року позивачем здійснювалось нарахування пені на податкові зобов`язання по податку на додану вартість. При цьому, судом також з`ясовано, що за цей період сплачена відповідачем сума коштів частково була зарахована на погашення нарахованої пені за спірний період. Тобто, наразі існуюча в межах даного позову сума пені 389077,94 грн. складає в тому числі і суму зобов`язання, що виникла за період, протягом якого нарахування пені не повинно здійснюватися. Суд враховує, що згідно наданих позивачем відомостей, зокрема службової записки посадової особи контролюючого органі - заступника начальника управління начальника Вінницького відділу по роботі з податковим боргом ГУ ДПС у Вінницькій області Р.Старинець від 02.11.2020р., лише за період з 01.03.2020р. по 31.05.2020р. відповідачу нараховано пені по податку на додану вартість в сумі 389037,10 грн., що фактично перекриває існуючу заборгованість по пені в межах даного позову, визначену станом на 20.10.2020 року.

Втім, суд враховує, що з наявних у справі матеріалів, а також викладених вище обставин суд не може встановити остаточний розмір пені, нарахованої до 1 березня 2020 року, яка залишилась непогашеною в межах предмету даного позову. Крім цього суд враховує, що нарахування пені є дискреційним повноваженням контролюючого органу, тому, вимога позивача про стягнення з відповідача пені не підлягає задоволенню повністю.

В той же час зазначене не позбавляє права контролюючого органу на заявлення окремого позову про стягнення пені з рахунків відповідача, нарахованої до 1 березня 2020 року.

Також суд відхилає і доводи представника відповідача про те, що сума даного позову охоплюється періодом, який досліджувався у іншій судовій справі № 120/24/20-а, по якій Вінницьким окружним адміністративним судом уже прийнято судове рішення від 13.03.2020 року. Зі змісту вказаного судового рішення по справі № 120/24/20-а слідує, що існуючий за відповідачем податковий борг у тій справі охоплювався періодом до 03.12.2019 року. В той же час у даній адміністративній справі № 120/3202/20-а позовні вимоги визначаються періодом з 04.12.2019 року. Тобто, такі періоди, які охоплюються позовними вимогами у двох справах, не пересікаються та є самостійними періодами заявлених до стягнення вимог.

Стаття 61 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, встановлено право контролюючого органу звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що в межах даного позову підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суму податкового боргу по податку на додану вартість в розмірі 9652033 грн. 76 коп., що складається з суми основного зобов`язання 6514634 грн. та штрафних санкцій 3137399,76 грн. В інші ці частині в позові слід відмовити.

Отже, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Стягнути з рахунків у банках, що обслуговують Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" () кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 9652033 грн. 76 коп. (дев`ять мільйонів шістсот п`ятдесят дві тисячі тридцять три гривні 76 копійок).

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 10.11.20.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, буд. 7, м. Вінниця, 21100);

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Гніванський завод спецзалізобетону" (, місцезнаходження: вул. промислова, 15, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23310).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович