Справа № 400/1737/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 р. м.ОдесаСправа № 400/1737/20
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з вимогами визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо прийняття рішення №108/03.18-р від 05.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 26.02.2020 та скасувати вказане рішення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України здійснити ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2020 року вих. № 8-15/35/2020 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, який встановлено у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснивши такий перерахунок з 01.01.2020 року, та виплатити недоотриману різницю, мотивуючи його тим, що вона є суддею у відставці, має стаж роботи 26 років, та з 24.09.2016 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області. В лютому 2020 р. позивачка отримала довідку про суддівську винагороду та звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку, відповідно до нового розміру винагороди. Зазначене рішення позивачка вважає невмотивованим та протиправним. В якості правового обґрунтування свого права на здійснення перерахунку пенсії відповідно до нового розміру суддівської винагороди, позивачка послалася на ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016, відповідно до якої щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Також, позивачка послалася на Рішення Конституційного Суду від 18.02.2020 № 2-р/2020 та ст.141 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 07.07.2010 № 2453-VI, відповідно до якого вона має право на розмір грошового утримання в розмірі 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №108/03.18-р від 05.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 26.02.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок раніше призначеного щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2020 вих. № 8-15/35/2020 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з 19.02.2020 у розмірі 62% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (номер картки платника податків НОМЕР_1 ) різницю між фактично виплаченим їй щомісячним довічним грошовим утриманням з 19.02.2020, та сумою, донарахованою на підставі довідки Миколаївського апеляційного суду від 26.02.2020 вих. №8-15/35/2020 про заробітну плату для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. В задоволені позову в частині здійснення такого перерахунку з 01.01.2020, а також про здійснення перерахунку у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов частково, суд першої інстанції не врахував, що в силу приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо незворотності дії закону до позивача не може бути застосоване положення ч.3 ст. 142 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", яке погіршує становище судді у відставці.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 в період з 1993 р. по 2016 р.р. працювала на посадах судді Заводського районного суду м. Миколаєва та Апеляційного суду Миколаївської області.

В вересні 2016 року ОСОБА_1 звільнена з посади судді Апеляційного суду Миколаївської області в зв`язку з поданням заяви про відставку.

Кваліфікаційне оцінювання в порядку, передбаченому Законом України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016, ОСОБА_1 не проходила.

З вересня 2016 р. ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримувала грошове забезпечення судді у відставці.

В 2017 році між ОСОБА_1 та органами пенсійного фонду виник спір щодо стажу роботи на посаді судді та розміру грошового забезпечення.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.07.2017 у справі № 489/1857/17, яка була залишена без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.10.2017 та постановою Верховного Суду від 20.02.2020, встановлено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 , який дає право на відставку, становить 26 років 01 місяць 16 днів, та вона має право на довічне грошове утримання в розмірі 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

26.02.2020 ОСОБА_1 отримала в Миколаївському апеляційному суді Довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2020 та надала її до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області для здійснення перерахунку.

03.03.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ухвалило Рішення №108/03.18-р, яким відмовило ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1, 2 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 142 Закону, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Раніше, в Законі Україні Про судоустрій і статус суддів діяла норма п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень, відповідно до якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI Про судоустрій і статус суддів. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18.02.2020 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень пунктів 4, 7, 8, 9, 11, 13, 14, 17, 20, 22, 23, 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, п.25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень визнаний неконституційним.

Відповідно до ст. 91 Закону України Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Таким чином, з 18.02.2020 р. в законодавстві відсутні норми, які окремо регулюють питання суддівської винагороди та щомісячного грошового утримання судді у відставці, для суддів, які не пройшли кваліфікаційно оцінювання відповідно до вимог Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016.

За таких обставин, на ОСОБА_1 розповсюджується загальні правила нарахування щомісячного грошового утримання судді у відставці, передбачені ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016.

Відповідно до п.3 Розділу ІІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений постановою правління ПФУ №3-1 від 25.01.2008, до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

У цьому випадку слід зазначити, що ОСОБА_1 всі вимоги Порядку були виконані, заява з довідкою про суддівську винагороду надана, але незважаючи на це, відповідач відмовив їй у здійсненні перерахунку.

З приводу аргументів відповідача про відсутність будь-якого роз`яснення або нормативного акта, які б врегулювали питання здійснення перерахунку раніше призначеного довічного грошового утримання, суд звертає увагу, що відповідно до п.4 ст.8 КАС України забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Окрім цього, питання перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддів у відставці прямо врегульовано ч.4 ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами. Тобто, для виконання вимог ч. 4 ст. 142 Закону немає ніякої необхідності у додатковому нормативно-правовому акті чи роз`ясненні.

Також, слід прийняти до уваги правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 16.06.2020 по зразковій адміністративній справі № 620/1116/20, про те, що право на здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці виникло саме з наступного дня після проголошення Рішення КСУ, тобто з 19.02.2020.

Враховуючи викладене Рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області № 108/03.18-р від 05.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 згідно із заявою від 26.02.2020 є протиправним, та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про розмір щомісячного грошового утримання, то слід зазначити, що він також врегулюваний ст.142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.2016 - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Для застосування розміру 90 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить апелянт, немає ніякої підстави, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010. Але, з 18.02.2020 з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020, Закон України Про судоустрій і статус суддів №2453-VI від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.

Діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.

Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання.

А тому, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що в задоволені позову в частині здійснення такого перерахунку з 01.01.2020, а також про здійснення перерахунку у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді слід відмовити.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року по справі № 400/1737/20, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.