Справа № 440/4275/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4275/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гіглави О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області, про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про:

- визнання протиправною відмови ГУПФУ в Полтавській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформлену листами від 26.05.2020 за вих.№1600-0504-8/22325 та від 24.06.2020 за вих.№1600-0504-8/29976;

- зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4881,00 грн, сплаченого згідно квитанції ПАТ "Полтава-банк" від 28.02.2019 №18146.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 4881,00 грн, що підтверджується квитанцією від 28.02.2019 №18146, хоча житло придбавалось вперше. Цей факт (придбання житла вперше) відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" звільняє позивача від обов`язку сплати такого збору. Разом з тим, відповідачем протиправно відмовлено в поверненні сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з тим, що інформація про житло придбане вперше, у наданих позивачем додатках не міститься, а тому Пенсійний фонд України та його територіальні відділення не мають можливості встановити цей факт.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні), залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області.

31.08.2020 судом одержано відзив ГУПФУ в Полтавській області на позов, у якому останнє просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити, посилаючись на те, що питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватися ще при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору. Позивачем долучені в матеріали справи Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, договір купівлі-продажу квартири, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квитанція ПАТ "Полтава-Банк". На думку позивача зазначені документи слугують підтвердженням того факту, що купівля нерухомого майна здійснена ним вперше. Але вказані документи підтверджують лише сам факт купівлі-продажу нерухомого майна, а не факт придбання майна особою вперше. А отже, Управління вважає, що долучені документи не можуть слугувати належним доказом права на повернення позивачу сплаченої суми. Відповідач вказує, що передумовою для складання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів органом, який контролює справляння надходжень до бюджету, є встановлення або факту придбання нерухомого майна особою, яка придбаває житло і перебуває на черзі на одержання майна, або встановлення факту придбання нерухомого майна вперше. Але з документів, які подавались позивачем разом з заявою на повернення коштів, встановити факт придбання нерухомого майна вперше виявилось неможливим. До того ж при звернення позивача до управління з заявою про повернення коштів, позивачем було порушене питання, яке виходить за межі повноважень управління, а саме - перерахування суми сплаченого збору на рахунок позивача. Але повернення коштів надміру або помилково зарахованих до відповідних бюджетів здійснюють саме органи Державної казначейської служби України, а не територіальні органи Пенсійного фонду України. На даний час нормативно-правовими актами не визначений орган, до компетенції якого належить підтвердження інформації про те, чи вперше особа придбала нерухоме майно, та відсутній механізм перевірки органами Пенсійного фонду України такої інформації, а отже управління діяло в межах та у спосіб, встановлений законом (а.с. 37-39).

Третя особа правом на подання пояснень на позовну заяву не скористалась.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 09.09.2020, позивач наполягає на тому, що до компетенції нотаріуса у відповідності до Закону України "Про нотаріат", а також інших профільних нормативно-правових актів з питань нотаріату, не входить перевірка питання щодо придбання громадянином житла вперше. Зазначає, що без оплати ОСОБА_1 збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 4881,00 грн нотаріус не зміг би вчинити нотаріальну дію купівлі-продажу квартири. Вказує, що при зверненні до пенсійного органу позивачем надавалася інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №21335230 від 22.06.2020, а також довідка про відсутність у власності ОСОБА_1 нерухомого майна з ПП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 11.06.2020. У інформаційній довідці містяться повні відомості про наявність на праві власності у позивача нерухомого майна. З цієї довідки вбачається, що єдиною власністю позивача є квартира АДРЕСА_1 загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., придбана на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2019. Згідно інформаційної довідки іншого нерухомого майна у власності ОСОБА_1 немає. Вказане також підтверджується і довідкою ПП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 11.06.2020. А отже, доводи управління про відсутність доказів в обґрунтування придбання позивачем нерухомого майна вперше є безпідставними та необґрунтованими. З приводу посилань відповідача на відсутність механізму позивач зауважує, що оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу (а.с. 65-68).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

За договором купівлі-продажу від 28.02.2019 ОСОБА_1 придбав квартиру номер АДРЕСА_1 , яка розташована на третьому поверсі в будинку А-5 та складається з трьох кімнат житловою площею 36,9 кв.м., загальною площею 62,6 кв.м. (а.с. 10-13).

Відповідно до квитанції від 28.02.2019 №18146 ОСОБА_1 сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 4881,00 грн (а.с. 35).

28.02.2019 приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області П`ятенко Л.І. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №30503758 про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру номер АДРЕСА_1 , загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м. (а.с. 16).

21.05.2020 та 23.06.2020 ОСОБА_1 звертався із заявами до ГУПФУ в Полтавській області, в яких просив повернути йому збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 4881,00 грн, сплачений відповідно до договору купівлі-продажу від 28.02.2019 та підтверджений квитанцією від 28.02.2019 №18146 (а.с. 20, 22).

Листами від 26.05.2020 №1600-0504-8/22325 та від 24.06.2020 №1600-0504-8/29976 ГУПФУ в Полтавській області повідомило ОСОБА_1 , що згідно з абзацом 3 статті 46-1 Закону України "Про нотаріат" нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує відомості реєстру прав власності не нерухоме майно. Інформація, що житло придбане вперше у наданих ОСОБА_1 додатках не міститься. У зв`язку з цим, Пенсійний фонд України та його територіальні відділення не мають можливості встановити цей факт (а.с. 21, 23).

Не погодившись з такими відповідями, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправною відмови ГУПФУ в Полтавській області щодо підготовки подання на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформленої листами від 26.05.2020 за вих.№1600-0504-8/22325 та від 24.06.2020 за вих.№1600-0504-8/29976, а також зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4881,00 грн, сплаченого згідно квитанції ПАТ "Полтава-банк" від 28.02.2019 №18146.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, судом встановлено наступне.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

За змістом пункту 151 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок №1740), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Отже, із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 153 Порядку №1740 передбачено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Умови, підстави та процедуру надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначено Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127.

Пунктом 8 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно передбачено, що інформація з Державного реєстру прав у паперовій формі надається за заявою особи, яка бажає отримати таку інформацію, або уповноваженої нею особи (далі - заявник) шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав, фронт-офісу або нотаріуса.

Згідно з пунктом 4 Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права, їх обтяження щодо одного об`єкта нерухомого майна, наявні в ньому, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав, їх обтяжень щодо такого об`єкта нерухомого майна.

За бажанням особи інформація з Державного реєстру прав може також містити відомості про виникнення, перехід і припинення права власності та інших речових прав, обтяження таких прав, а також про внесені зміни до відповідного запису Державного реєстру прав та реєстрів у хронологічному порядку.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні до пенсійного органу позивачем надавалася інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №21335230 від 22.06.2020, а також довідка про відсутність у власності ОСОБА_1 нерухомого майна з ПП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 11.06.2020 (а.с. 17-19).

Так, у інформаційній довідці містяться повні відомості про наявність на праві власності у позивача нерухомого майна, а саме, з цієї довідки вбачається, що єдиною власністю позивача є квартира АДРЕСА_1 загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 36,9 кв.м., придбана на підставі договору купівлі-продажу від 28.02.2019.

Згідно інформаційної довідки іншого нерухомого майна у власності ОСОБА_1 немає.

Вказане також підтверджується і довідкою ПП "Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" від 11.06.2020.

Відповідачем вказані доводи та інформація не спростовані, судом протилежного за результатами розгляду справи не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач придбав житло вперше, а тому звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомості.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правові висновки про застосуванні норми права щодо сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, відповідно до абзацу 1 пункту 9 статті 1 Закону №400/97-ВР, викладені в постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі 819/1498/17, від 04.04.2019 у справі №819/1553/17, в яких Суд за результатами касаційного перегляду справ дійшов висновків, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного особою нерухомого майна, сплаченого нею помилково (за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж) при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла (нерухомого майна) підлягає поверненню.

Щодо тверджень ГУПФУ в Полтавській області, що на даний час відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість, суд вважає за необхідне звернути увагу управління на наступне.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміна "придбавають житло вперше", що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 №29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України, як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше.

Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" Онер`їлдіз проти Туреччини", "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" "Москаль проти Польщі").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", "Тошкуце та інші проти Румунії") і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", "Беєлер проти Італії").

Таким чином, відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше, не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

Так, відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність відмов відповідача у підготовці та поданні на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформлених листами від 26.05.2020 за вих.№1600-0504-8/22325 та від 24.06.2020 за вих.№1600-0504-8/29976.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання вказаних вимог протиправними є обґрунтованими та підлягаю задоволенню.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі - Порядок №787).

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Пунктом 5 Порядку №787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов`язком щодо формування та подання до органу Казначейства подання про повернення коштів.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання ГУПФУ в Полтавській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4881,00 грн, сплаченого згідно квитанції ПАТ "Полтава-банк" від 28.02.2019 №18146, підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області (площа Перемоги, 11, смт Нові Санжари, Полтавська область, 39300, ідентифікаційний код 37464450), про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у підготовці та поданні на повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, оформлені листами від 26 травня 2020 року за вих.№1600-0504-8/22325 та від 24 червня 2020 року за вих.№1600-0504-8/29976.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Новосанжарському районі Полтавської області подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 4881,00 грн, сплаченого згідно квитанції ПАТ "Полтава-банк" від 28 лютого 2019 року №18146.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 13967927) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення повного судового рішення.

Суддя (підпис) О.В.Гіглава

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Рішення не набрало законної сили

Помічник судді Н.С. Бурлака

11.11.2020