Справа № 440/4265/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4265/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

07.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Зіньківської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмову Зіньківської міської ради Полтавської області на депутатські звернення та зобов`язати Зіньківську міську раду Полтавської області надати копії рішень.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 провадження у справі №440/4265/20 за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - закрито. Повернуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України, відповідно до квитанції від 04.08.2020, сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

29.10.2020 позивачем подано клопотання, де ОСОБА_1 просить стягнути з Зіньківської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 призначено до розгляду заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про стягнення судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії в порядку письмового провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частинами третьою та четвертою цієї статті визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Дослідивши зміст клопотання позивач про стягнення судових витрат, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на наступне.

Так, згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Стаття 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що при закритті провадження у справі №440/4265/20 судом вирішено питання про повернення позивачу судового збору, що відображено в ухвалі Полтавського окружного адміністративного суду від 28.09.2020.

Оскільки матеріали справи не містили жодних доказів понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу, то питання щодо розподілу вказаних судових витрат в ухвалі суду від 28.09.2020 не вирішувалося.

За приписами статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем до закінчення розгляду даної справи жодна заява, в якій було б вказано на намір у подальшому у визначений вказаною статтею строк звернутися до суду для вирішення питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення по суті позовних вимог, не подавалася.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового рішення з у справі №440/4265/20.

На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя Г.В. Костенко