Справа № 620/23/20
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/23/20 Суддя першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Кузьмишиної О.М. та Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, яке в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16 грудня 2019 року № 1 про застосування штрафних санкцій в розмірі 17000 грн 00 коп.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що ФОП ОСОБА_1 06 жовтня 2019 року проводив реалізацію алкогольних напоїв без придбання відповідної ліцензії, адже термін дії раніше виданої ліцензії (зі строком дії з 06 жовтня 2018 року до 06 жовтня 2018 року) закінчився, а наступна ліцензія почала діяти лише з 07 жовтня 2019 року.

Відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області від позивача не надходив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року - без змін, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та сторонами справи не заперечується, що Головне управління ДПС у Чернігівській області 28 листопада 2019 року провело фактичну перевірку магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Підприємницьку діяльність у вказаному магазині здійснює ФОП ОСОБА_1 .

За підсумками фактичної перевірки складено акт від 28 листопада 2019 року № 68/32/ НОМЕР_1 . У вказаному акті зазначено, що позивачем 06 жовтня 2019 року здійснювалася роздрібна торгівля алкогольними напоями за відсутності ліцензії.

На підставі акту фактичної перевірки Головне управління ДПС у Чернігівській області винесло податкове повідомлення-рішення від 16 грудня 2019 року № 1, яким застосувало до ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 17000 грн 00 коп., що передбачений абз. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Не погоджуючись із вказаним рішенням контролюючого органу, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що станом на 06 жовтня 2019 року була чинною ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольних напоїв № НОМЕР_2. Термін дії вказаної довіреності становив з 06 жовтня 2018 року до 06 жовтня 2019 року.

Суд першої інстанції також зазначив, що Закон України «Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами» не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії. Однак граматичний аналіз вжитої в ліцензії кінцевої дати її дії - «до 06 жовтня 2019 року», з урахування положень Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року та Цивільного кодексу України, свідчить про те, що останнім днем чинності ліцензій є 06 жовтня 2019 року.

При вирішенні справи суд першої інстанції врахував правові висновки Верховного Суду, що викладені в постановах від 27 березня 2018 року у справі № 821/573/16 та від 25 квітня 2018 року № 803/350/17.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (на час видачі ліцензії вказаний Закон мав назву «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів»).

Відповідно до ч.ч. 12, 29 ст. 15 вказаного Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

У свою чергу п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління ДФС у Чернігівській області видало ФОП ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з реєстраційним номером НОМЕР_2, дата реєстрації - 25 вересня 2018 року, термін дії - з 06 жовтня 2018 року до 06 жовтня 2019 року.

Також Головне управління ДПС у Чернігівській області видало позивачу ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з реєстраційним номером НОМЕР_3, дата реєстрації - 30 вересня 2018 року, термін дії - з 07 жовтня 2019 року до 07 жовтня 2020 року.

Між сторонами виник спір щодо наявності у ФОП ОСОБА_1 права здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями станом на 06 жовтня 2019 року відповідно до ліцензії з реєстраційним номером НОМЕР_2.

Позивач вважає, що вказана ліцензія була чинною до 06 жовтня 2019 року включно, натомість відповідач наполягає на тому, що останнім днем її дії було 05 жовтня 2019 року.

Вирішуючи цей спір, колегія суддів враховує, що за правилами ч. 29 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються терміном на один рік.

Термін дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з реєстраційним номером НОМЕР_2 був визначений Головним управлінням ДФС у Чернігівській області як такий, що розпочався з 06 жовтня 2018 року та триває до 06 жовтня 2019 року.

Суд першої інстанції правильно врахував, що згідно із ч. 3 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem. За змістом ст. 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 1 Європейської конвенції про обчислення строків від 16 травня 1972 року вона застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, включаючи процедуру стосовно таких справ, якщо такі строки встановлені, зокрема, законом або судовим чи адміністративним органом.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновок суду першої інстанції про те, що останнім днем строку дії ліцензії з реєстраційним номером НОМЕР_2 є 06 жовтня 2019 року.

Відтак, здійснюючи 06 жовтня 2019 року роздрібну торгівлю алкогольними напоями, ФОП ОСОБА_1 не порушував вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», а у контролюючого органу не було підстав для застосування до нього фінансових санкцій.

Також колегія суддів враховує, що позивач, маючи намір здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями й після закінчення строку дії ліцензії з реєстраційним номером НОМЕР_2, завчасно, а саме - 30 вересня 2019 року отримав нову ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями з реєстраційним номером НОМЕР_3, термін дії - з 07 жовтня 2019 року до 07 жовтня 2020 року.

Отже, позивачем були вчинені дії, спрямовані на провадження господарської діяльності з торгівлі алкогольними напоями із дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

Відтак суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 16 грудня 2019 року № 1. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, що викладені в рішенні суду від 05 березня 2020 року, та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 238, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.М. Кузьмишина

Є.В. Чаку