Справа № 568/1812/18
Суддя: Троцюк В. О.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1812/18

Провадження №2-а/568/4/20

09 листопада 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк А.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, інспектора батальйону №1 роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Дуганець Оксани Віталіївни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області, інспектора батальйону №1 роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Дуганець Оксани Віталіївни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №311521 від 20.12.2018 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позов мотивовано тим, що згідно постанови, що оскаржується скоєне правопорушення полягає в тому, що 20.12.2018 року о 23 год. 28 хв. на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Magnum н.з. НОМЕР_1 , в якому на вітровому склі була тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.31.4 ПДР України та п.6.8.5 ДСТУ3649:2010, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову неправомірною, протиправною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки розгляд справи інспектор здійснив не в його присутності, порушивши його права на захист. В оскаржуваній постанові інспектор вказав, що він порушив п.31.4 ПДР, однак не зазначив який саме підпункт. Вказаний пункт містить вичерпний перелік несправностей і в ньому немає такої несправності, як «тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників». Крім цього, вказана несправність не забороняє рух транспортного засобу.

Ухвалою суду від 22.01.2019 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

29.01.2019 року позивач подав до суду заяву на усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду від 22.01.2019 року.

Ухвалою суду від 04 лютого 2019 року позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення прийнята до розгляду, відкрито провадження. Розгляд справи вирішено провести в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Відповідачем 28.02.2019 подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає повністю, оскільки 20.12.2018 на автодорозі М-22 Полтава-Олександрія ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Magnum н.з. НОМЕР_1 , в якому на вітровому склі була тріщина в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.31.4 ПДР України та п.6.8.5 ДСТУ3649:2010, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП. У зв`язку з цим, поліцейським було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК №311521 за ч.1 ст.121 КУпАП. За результатами розгляду справи до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Розглядаючи справу, інспектор діяв на підставі та в межах повноважень, відповідно до Конституції України, КУпАП та інших нормативно-правових актів. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії НК №311521 за ч.1 ст.121 КУпАП є обґрунтованою та правомірною і такою, що не підлягає скасуванню. В задоволенні позову просив відмовити. Розгляд справи просив провести за відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Перешкод для розгляду справи у судовому засіданні не має, але всі учасники справи не з`явилися, хоч і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд ухвалив розглянути справу у письмовому провадженні згідно ч.8 ст. 205 КАС України.

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень КАС України розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за приписами ч.4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Дослідивши усі докази по справі і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ч.ч.1, 2, 5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси).

Згідно п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість. Однак, вказаний стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649:2010 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, серія НК №311521 від 20.12.2018, дії позивача кваліфіковані за ч.1 ст.121 КУпАП, а саме порушення водієм правил керування транспортним засобом.

Однак, суть адміністративного правопорушення не відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 121 КУпАП, за якою складено постанову.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пункт 31.4. ПДР, який, як зазначено в оскаржуваній постанові, порушив позивач, містить вичерпний перелік несправностей, однак у ньому немає такої несправності як «тріщина на лобовому склі».

У п.31.4 ПДР вказано перелік несправностей, з якими забороняється експлуатація транспортного засобу, а в п.31.6 ПДР вказано перелік несправностей, за якими забороняється подальший рух транспортного засобу і така несправність як «сколи та тріщина на лобовому склі» у зазначених переліках відсутня, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку.

Із системного аналізу діючого законодавства України про адміністративні правопорушення вбачається, що саме порушення Правил дорожнього руху, а не стандартів ДСТУ є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідачем не надано доказів того, що наявність тріщин чи сколів в зоні роботи склоочисників транспортного засобу, яким керував позивач, забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч.1 ст.121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано вимог ст.ст.7, 248, 249, 268, 280 КУпАП, п.4 розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 від 06.11.2015 МВС України, чим порушено права та законні інтереси позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

З урахуванням викладеного, суд має підстави в порядку ст.286 КАС України постанову, серії НК №311521 за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, інспектора батальйону №1 роти №1 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Дуганець Оксани Віталіївни про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №311521 від 20 грудня 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, місце знаходження м.Кременчук, проїзд 40 років ДАІ, 3 Полтавська область

Суддя В.О.Троцюк