Справа № 640/461/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Київ № 640/461/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянув у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС» звернулось до суду з даним позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 24.12.2019 № .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Роз`яснено сторонам про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року відповідачем на підставі акта фактичної перевірки №700/26-15-32-07/34750848 від 14.11.2019, винесено наступне оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а саме:

- , яким позивачу за порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» в частині здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 500 000,00 грн.

Як вбачається з акта перевірки та письмового відзиву відповідача, підставою для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій стали наступні обставини.

Так, на підставі наданих позивачем до перевірки документів та інформаційного ресурсу ДПСУ, перевіркою встановлено реалізацію ТОВ «АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС» пального з акцизного складу за адресою: м. Київ, пров. Радищева, 6 (уніфікований номер 1005725) в адресу контрагентів-покупців без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі.

Позивачем факт реалізації пального з акцизного складу на користь контрагентів-покупців без наявності відповідної ліцензії не заперечується, натомість позивач посилається на те, що: 1) контролюючим органом з порушенням законодавчо визначених строків приймались рішення про відмову у видачі ліцензії і лише за результатами третього звернення позивача відповідна ліцензія була видана; 2) посадовими особами контролюючого органу не було запропоновано позивачу підписати акт перевірки, натомість акт перевірки було направлено поштою; ППР прийнято ГУ ДПС України, хоча на переконання позивача ППР мало бути винесено виключно ДПС; 3) на офіційній веб-сторінці ДПС України відсутня інформація про особу, яка підписала ППР - ОСОБА_1 .

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності, ліцензій, свідоцтв, у том числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений ст. 80 ПК України, згідно якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

У відповідності до вимог п. 86.5. ст. 86 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Дійсно, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем не складався акт відмови платника податків від підписання акту, а отже, позивача не було запрошено для підписання акту.

В той же час, оскільки акт перевірки був направлений позивачу поштою та отриманий останнім, суд приходить до висновку про те, що порушення контролюючим органом процедурного моменту під час підписання акта перевірки жодним чином не впливає на суть спірних правовідносин.

При цьому, у випадку, якщо позивач вважає, що такими діями контролюючого органу йому завдано шкоди, він не позбавлений можливості звернутись до суду з відповідними позовними вимогами.

Натомість, даний спір не містить в собі позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача під час підписання акта перевірки та стягнення шкоди, внаслідок чого доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Доводи позивача про те, що контролюючим органом з порушенням законодавчо визначених строків приймались рішення про відмову у видачі ліцензії і лише за результатами третього звернення позивача відповідна ліцензія була видана, судом відхиляються, адже зазначені дії контролюючого органу позивачем не оскаржуються.

Сама по собі суб`єктивна незгода позивача з правомірністю дій контролюючого органу під час видачі ліцензії на здійснення оптової торгівлі пальним не може бути підставою для визнання протиправним та скасування ППР, оскільки позивач не був позбавлений можливості оскаржити відповідні дії / рішення контролюючого органу щодо відмови у видачі ліцензії в окремому судовому провадженні. Оскільки таких дій позивачем вчинено на власний розсуд не було, то суд розцінює доводи позивача в цій частині як такі, що не мають юридичного значення при вирішенні даного спору.

Посилання позивача на те, що спірне ППР прийнято ГУ ДПС України, хоча мало бути винесено виключно ДПС, судом відхиляються, оскільки відповідно до Положення про Державну податкову службу України від 06.03.2019 №227, ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи.

Позивачем не надано доказів того, що ГУ ДПС у м. Києві, яке є територіальним органом ДПС України, було утворено з порушенням установленого порядку, внаслідок чого доводи позивача в цій частині є недоречними.

З аналогічних підстав судом відхиляються доводи позивача про те, що на офіційній веб-сторінці ДПС України відсутня інформація про особу, яка підписала ППР - ОСОБА_1 , оскільки позивачем до матеріалів справи не надано жодного доказу на підтвердження, принаймні, ймовірності того, що ОСОБА_1 не уповноважений на підписання ППР. При цьому, податковим законодавством на контролюючий орган не покладено жодної відповідальності за неналежне ведення власної інтернет-сторінки.

У випадку, якщо позивач дійсно вважав, що ОСОБА_1 не мав повноважень на підписання ППР, то позивач не був позбавлений можливості звернуться до контролюючого органу з відповідним запитом стосовно повноважень особи, яка підписала ППР, чого позивачем зроблено не було.

З приводу суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (надалі - Закон) ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону, оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Як встановлено під час перевірки та не заперечується представником позивача, ТОВ «АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС» в період з 01.07.2019 по 25.10.2019 здійснювалась реалізація пального з акцизного складу на користь третіх осіб без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі.

Статтею 17 Закону передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500 000 гривень.

Оскільки позивач достеменно знав про відсутність у нього відповідної ліцензії станом на 01.07.2019, однак на власний розсуд здійснював оптову торгівлю пальним, суд приходить до висновку про те, що застосування до Товариства штрафу є цілком правомірним, обґрунтованим та відповідає принципу пропорційності відповідальності вчиненому правопорушенню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВТОЛОГІСТИКАТЕХСЕРВІС» (ідентифікаційний , адреса: 03124, місто Київ, ПРОВУЛОК РАДИЩЕВА, будинок 6).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У М.КИЄВІ (ідентифікаційний , адреса: 04655, м.Київ, ВУЛИЦЯ ШОЛУДЕНКА, будинок 33/19).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович