Справа № 360/3852/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3852/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - позивач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач, ВПВР УЗПВР у Луганській області), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про накладення штрафу ВП № 60745585 від 29 вересня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 у справі № 360/2189/19 пенсію ОСОБА_1 за травень 2018 року у розмірі 4025,34 грн було виплачено Любашівським ОУПФУ Одеської області. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 28.02.2019 у розмірі 36261,81 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 суми пенсій, які не виплачено за період до їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. На сьогодні такий порядок Кабінетом Міністрів не прийнято.

Позивач вважає, що ним вчинено всі залежні від нього дії для забезпечення виконання рішення суду у справі № 360/4651/19.

Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду встановлюється правлінням Пенсійного фонду. Виплати пенсій здійснюються виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області не має. Таким чином, сума пенсійних виплат позивачем, як зазначалося раніше, нарахована, проте не сплачена через відсутність відповідного фінансування.

Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 28.02.2019 у розмірі 36261,81 грн сформована та в електронному виді направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, що підтверджується роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії.

Згідно вказаної роздруківки управлінням направлялась інформація по заборгованості перед ОСОБА_1 у січні 2020 року, в подальшому щомісяця.

Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки такий боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку виконати судове рішення. Вказаний висновок містять постанови Верховного Суду України від 24.03.2015 у справі № 21-66а15, від 26.05.2015 у справі № 21-199а15, від 13.10.2015 у справі № 21-2635а15, від 29.09.2015 у справі № 21-4535а15, від 23.03.2016 у справі № 21-4541а15, від 23.03.2016 у справі № 21-3961а15, від 30.03.2016 у справі № 21-5774а15, від 23.06.2016 у справі № 21-4542а15, від 22.11.2016 у справі № 21-1907а16, від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а.

Проте постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 29.09.2020 ВП № 60745585 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн на УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області за не виконання рішення суду.

Позивач вважає дану постанову протиправною.

У письмових поясненнях від 09.11.2020 позивач додатково зазначив, що управлінням суми пенсій по ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 28.02.2019 у розмірі 36261, 81 грн. обліковано та внесено до другої черги виконання рішень суду Реєстру судових рішень. Дата реєстрації даних в системі 25.08.2020, реєстраційний номер С1403858. На підтвердження внесення судового рішення до реєстру надається скріншот з ІКІС ПФУ: Підсистема Реєстр судових рішень (арк. спр. 60-61).

Ухвалою суду від 19.10.2020 позовну заяву залишено без руху із наданням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 13-14).

Ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 20-21).

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (арк. спр. 21).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав відзив на адміністративний позов від (арк. спр. 24-25), у якому просив розглянути справу без його участі та заперечував проти позовних вимог з таких підстав.

28.11.2019 на виконання до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 № 360/2189/19 про зобов`язання Управління пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.05.2018 по 28.02.2019.

28.11.2019 державним виконавцем, керуючись вимогам статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

На адресу відділу надійшла відповідь від боржника з якої встановлено, що у травні 2020 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена пенсія у розмірі 4025,34 грн в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 28.02.2019, нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України.

Державним виконавцем, керуючись статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», направлено вимогу щодо стану виконання рішення суду.

Листом від 08.09.2020 №1216-03-8/5302 УПФУ в м.Сєвєродонецьку Луганської області повідомило, що пенсія за травень 2020 року ОСОБА_1 виплачена пенсія у розмірі 4 025,34 грн. в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 28.02.2019, нарахована на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах.

29.09.2020 державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі 5100,00 грн. Копію постанови направлено боржнику для виконання.

Таким чином, відсутність фінансування скаржника не доведена документально, не надано доказів вчинення будь - яких дій на отримання фінансування для виконання судового рішення на момент накладення штрафу на боржника.

Боржник не зазначає та не надає жодних доказів вчинення будь-яких дій, направлених на отримання фінансування для виконання судового рішення в частині виплати заборгованості по пенсії, що виникла за період несплати.

Відповідач вважає, що жодних законних підстав для задоволення позовної заяви не існує.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача з посиланням на норми Закону України «Про виконавче провадження» просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно із частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код: 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.05.2018 по 28.02.2019.

Судове рішення набрало законної сили 12.09.2019.

27.09.2020 стягувачем отримано виконавчий лист № 360/2189/19 про зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.05.2018 по 28.02.2019 (арк. спр. 32-33).

28.11.2020 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60745685 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 27.09.2020 у справі № 360/2189/19 (арк. спр. 37).

Листом від 12.12.2019 № 29064/03-22 позивач повідомив відповідача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2189/19 виконано в межах суми стягнення за один місяць. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 28.02.2019, нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України (арк. спр. 41).

04.09.2020 за № 10400 відповідачем до УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області скеровано вимогу, згідно якої державний виконавець просить надати інформацію щодо повного та фактичного виконання рішення суду у виконавчому провадженні ВП № 60745685 від 28.11.2019, у разі невиконання - надати обґрунтоване пояснення, чому рішення суду не може бути виконано (арк. спр. 45-46).

Листом від 08.09.2020 № 1216-03-8/5302 УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило відповідача, що рішення суду виконано в частині включення заборгованості з виплати пенсії до загальної потреби в коштах. Заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 28.02.2019 нарахована на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. Відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Порядок їх виплати КМУ не визначено. УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області здійснено всі заходи для виконання рішення суду (арк. спр. 47).

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції винесено постанову про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення суду від 29 вересня 2020 року ВП № 60745685 у сумі 5100,00 грн (арк. спр. 51).

Надаючи оцінку доводам позивача про те, що відсутня можливість виплатити ОСОБА_1 пенсію в повному обсязі через відсутність фінансування, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Судом встановлено, що УПФУ в м. Сєвєродонецьку рішення суду у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Стосовно посилань позивача на ту обставину, що ним не укладені договори з ПАТ він не є розпорядником бюджетних коштів та виділення коштів не залежить від волі керівника територіального органу пенсійного фонду, суд зазначає таке.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями (далі - органи Пенсійного фонду), головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі) в уповноважених банках визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі - Порядок № 1596).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1596 виплата і доставка пенсій та грошової допомоги здійснюється уповноваженими банками на умовах, визначених цим Порядком, та на підставі договорів, що укладаються: між уповноваженими банками та органами соціального захисту населення або центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат; між уповноваженими банками та органами Пенсійного фонду, а у разі централізованого нарахування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та органами Пенсійного фонду, у разі централізованого фінансування пенсій - між уповноваженими банками та головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві.

Абзацами першим-третім пункту 12 Порядку № 1596 передбачено, що органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення на підставі заяв, передбачених пунктом 10 цього Порядку, складають: списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - списки) згідно з додатком 2 у двох примірниках; опис списків на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки (далі - опис) згідно з додатком 3 у трьох примірниках.

Пунктом 13 Порядку № 1596 передбачено, що списки у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду, за який виплачується пенсія та грошова допомога, подаються органами Пенсійного фонду та органами соціального захисту населення відповідним установам уповноважених банків разом з двома примірниками описів. Списки подаються одночасно на паперових і магнітних (електронних) носіях, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цього пункту. За договорами, зазначеними у пункті 3 цього Порядку, та за наявності технічних можливостей сторін цих договорів списки можуть подаватися в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Подання списків в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису обумовлюється в договорах, які укладаються згідно з пунктом 3 цього Порядку. Органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення протягом місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, можуть складати і подавати додаткові списки на зарахування пенсій та грошової допомоги одержувачам, які з різних причин не були внесені до основних списків, а також у разі перерахунків пенсій та грошової допомоги.

На підставі складених документів органи Пенсійного фонду та органи соціального захисту населення проводять протягом місяця за датами у межах виплатного періоду перерахування уповноваженим банкам коштів, необхідних для виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки одержувачів (абзац перший пункту 14 Порядку № 1596).

Постановою правління Пенсійного фонду України від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» з метою забезпечення стабільного фінансування та виплати пенсій відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, для здійснення з 01 січня 2019 року фінансування пенсійних виплат головними управліннями Пенсійного фонду України у Вінницькій, Волинській, Житомирській, Закарпатській, Запорізькій, Івано-Франківській, Київській, Луганській, Миколаївській, Одеській, Полтавській, Рівненській, Сумській, Тернопільській, Харківській та Чернігівській областях, начальникам відповідних головних управлінь доручено забезпечити у порядку, встановленому законом, укладання договорів з публічним акціонерним товариством «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки.

Прийнята правлінням Пенсійного фонду України постанова від 13 грудня 2018 року № 27-1 «Про невідкладні заходи щодо організації виплати пенсій у 2019 році» не визначає порядок виплати пенсій та грошової допомоги саме головними управліннями Пенсійного фонду України в областях.

Окрім того, згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд).

Відповідно до підпунктів 7, 8 пункту 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2015 року за № 41/26486, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Отже, до повноважень управлінь Пенсійного фонду України в містах (у тому числі УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області) серед іншого віднесено забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій.

Окрім того, Постанова № 27-1 має міжвідомчий характер, не пройшла обов`язкову державну реєстрацію та офіційне опублікування. Дана постанова не містить у собі прямого посилання на те, що з 01.01.2019 фінансування пенсійних виплат отримувачів пенсій, які обліковуються в УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, проводиться головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, а лише містить у собі вимогу до начальників головних управлінь перелічених областей забезпечити у порядку, встановленого законом, укладання договорів з ПАТ «Укрпошта» та банками, уповноваженими на право виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів пенсій.

На підставі викладеного, доводи позивача є необґрунтованими.

Посилання позивача у даній справі на норми постанови КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо - переміщеним особам», якою визначено, що суми пенсій, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ, суд вважає неприпустимими, оскільки Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Більш того, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова КМУ від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо - переміщеним особам», жодним чином не поширюється та не врегульовує правовідносини щодо виплати соціальних виплат за судовим рішенням.

Листом від 08.09.2020 № 1216-03-8/5302 управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повідомило відповідача про часткове виконання рішення суду, а саме в межах виплати пенсії за один місяць. Одночасно позивачем було повідомлено, що заборгованість за період за серпень 2019 року нарахована та включена до загальної потреби в коштах, проте не виплачена.

Тобто, станом на час винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення штрафу, судове рішення в добровільному порядку боржником належним чином не виконано.

Суд зазначає, що порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду визначений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України. Боржником є орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення (пункт 2 Порядку № 649)

Пунктом 4 Порядку № 649 черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Таким чином, з огляду на зазначені пункти Порядку № 649, саме управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку подає до Пенсійного фонду України документи, відповідно до пункту 5 Порядку № 649, на підстави яких приймається рішення про виділення коштів для виплати.

Разом з тим, ані під час повідомлення відповідача про хід виконання судового рішення, ані під час розгляду справи судом, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження направлення документів до Пенсійного фонду України з метою вирішення питання про виділення коштів.

У поясненнях від 09.11.2020 (арк. спр. 60-61) позивач вказує, що заборгованість з пенсії за судовим рішенням про зобов`язання виплати заборгованість пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 28.02.2019 у розмірі 36261,81 грн включена до Реєстру судових рішень 25.08.2020.

Проте, позивачем не надано суду доказів того, що рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2189/19 включено до Реєстру судових рішень.

Крім того, на сайті Державної казначейської служби України відсутня інформація про включення рішення суду у справі № 360/2189/19 до Реєстру судових рішень.

Суд зазначає, що в матеріалах справи (арк. спр. 64) знаходиться витяг з внутрішньої бази пенсійного фонду, а не з Реєстру судових рішень, що знаходяться на виконанні у казначействі за бюджетною програмою.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність поважності причин не виконання судового рішення у повному обсязі.

Суд зазначає, що не виконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено пунктом 1 статті 1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 (№ 67534/01).

З огляду на встановлені обставини справи та не підтвердження поважності причин не виконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми заборгованості по виплаті пенсії у визначений державним виконавцем строк, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог УПФУ в м. Сєвєродонецьку та наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд також не приймає посилання позивача на практику Верховного Суду, відповідно до якої фактична відсутність коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, з огляду на останню практику Верховного Суду від 14.05.2020 у справах № 522/3268/17, № 522/14380/17.

На зазначені постанови звернув увагу також Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 01.09.2020 у справі № 360/1703/20, якою залишено без змін судове рішення Луганського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 про відмову у задоволенні позовних вимог УПФУ в м. Сєвєродонецьку про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн, у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 360/2535/20, якою залишено без змін рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 360/2535/20, у постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 360/1703/20.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн (арк. спр. 18).

Оскільки у задоволенні позивних вимог відмовлено, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (місцезнаходження: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9, ,) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 22, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 60745585 від 29 вересня 2020 року у сумі 5100,00 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Захарова