Справа № 240/9752/20
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2020 року м. Житомир

справа № 240/9752/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо складання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, від 24.12.2019 №6103 не за встановленою формою та з невідповідністю вказаного в цій довідці переліку речового майна Нормі № 1 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий єдиний комплект (БСК))*, затвердженій Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, та з невідповідністю визначеного залишку невиданого майна обліковим даним картки обліку матеріальних засобів особистого користування № 342;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 скласти нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, за формою згідно додатком до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, із зазначенням в цій довідці переліку залишку неотриманого речового майна, передбаченого Нормою №1 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий єдиний комплект (БСК))*, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, з урахуванням фактично виданого речового майна згідно з обліковими даними картки обліку матеріальних засобів особистого користування №342, за період з 24.03.2014 по 20.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого механіка-водія третьої обслуги другого самохідно-артилерійського взводу дев`ятої самохідно-артилерійської батареї третього самохідно-артилерійського дивізіону в період з 24.03.2014 по 20.01.2020.

Зазначає, що за час проходження військової служби набув право на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, яке видано йому не в повному обсязі, у зв`язку з чим при звільненні йому належить грошова компенсація вартості за неотримане речове майно.

Вказує, що у зв"язку із звільненням з військової служби - 21.01.2020, йому виплачено грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у розмірі 1981,12грн на підставі довідки від 24.12.2019 №6103 про вартість речового майна, що видана військовою частиною НОМЕР_1 .

Однак, вважає, що грошову компенсацію нарахували та виплатили не в повному обсязі.

На думку позивача, довідка від 24.12.2019 №6103 про вартість речового майна, що належить до видачі, складена не за формою, яка є додатком до Порядку №178, та не містить необхідних для розрахунку грошової компенсації даних.

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо складання довідки про вартість речового майна, що належить йому до видачі, протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачем.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№27144/20), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування зазначає, що довідка про вартість речового майна, що належало до видачі від 24.12.2019 №6103 складена відповідно до наказу Міністерства оборони України Про внесення змін до наказу Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232" №306 від 10.06.2019.

У довідці про вартість речового майна, що належало до видачі від 24.12.2019 №6103 вказані всі графи відповідно до Норми №1 постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв"язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно" №178 від 16.03.2016 та враховано, що згідно з п.4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232) особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, нарахування заборгованості здійснюється: під час звільнення в запас без права носіння військової форми одягу за речове майно пропорційно часу, який минув з настанням права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_2 від 08.01.2020 ОСОБА_1 з 24.03.2014 по 03.03.2015 проходив військову службу, як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, а з 03.03.2015 по 21.01.2020 як військовослужбовець, за контрактом строком до закінчення особливого періоду або оголошення рішення про демобілізацію (а.с.14-15).

На підставі наказу командира 26 артилерійської бригади оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 28.12.2019 №133-РС старшого солдата ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2020 №15 звільнено з військової служби за підпунктом й (як військовослужбовця, який уклав контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужив не менше 24 місяців військової служби за контрактом) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", виключено зі списків особового складу частини з 21.01.2020 (а.с.12-13).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2020 №15 ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 та у зв"язку із звільненням з лав Збройних Сил України наказано виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 1981,12 грн (а.с.12-13).

У зв"язку із зазначеним, військовою частиною НОМЕР_1 сформовано та видано довідку №294 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за вих.№6103 від 24.12.2019, у якій загальна вартість речового майна, що належать до виплати встановлена у розмірі 1981,12 грн (а.с.17).

Фактично видане за період військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_1 речове майно зафіксоване у картці №342 обліку матеріальних засобів особистого користування (а.с.18).

На звернення позивача із заявою до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 листом від 31.03.2020 №2235 відповідач повідомив, що йому було нараховано компенсацію за не отримане речове майно пропорційно часу, який минув з настанням права на отримане речове майно, що не було отримане під час проходження служби у сумі 1981,12 грн, згідно з Нормою №1 наказу №232 від 29.04.2016 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України".

Також зазначено, що військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, а також військовослужбовці, які підписали короткострокові контракти або до закінчення особливого періоду, згідно з Нормою №4 речовим майном (повсякденна форма одягу) не забезпечуються, за винятком військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять службу в апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України, саме тому в наданій довідці відсутній розрахунок компенсації за повсякденну форму одягу (а.с.16).

Позивач, не погоджуючись із наведеними дійми відповідача, щодо визначення у довідці за вих.№6103 від 24.12.2019 грошової компенсації вартості неотриманого речового майна у вказаному розмірі, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон №2011).

Згідно з ч.1 ст.9-1 Закону №2011 речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України - для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

22.03.2016 набув чинності Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 (далі - Порядок №178).

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку №178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу. Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до п.4 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Пунктом 5 Порядку №178 визначено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини, виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із рапортом про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно при звільненні (а.с.62).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2020 №15, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 та у зв"язку із звільненням з лав Збройних Сил України наказано виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно у сумі 1981,12 грн (а.с.12-13).

Військовою частиною НОМЕР_1 сформовано та видано довідку №294 про вартість речового майна, що належить до видачі старшому солдату ОСОБА_1 за вих.№6103 від 24.12.2019, у якій загальна вартість речового майна, що належить до виплати встановлена у розмірі 1981,12 грн (а.с.17).

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що при розрахунку в довідці №294 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 за вих.№6103 від 24.12.2019 враховано положення п.4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України 29.04.2016 №232 (далі - Інструкція №232) та здійснено розрахунок неотриманого позивачем речового майна пропорційно часу, який минув з настання права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини.

Тому, відповідач вказує на те, що позивач під час військової служби набув право на нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна, однак суд не погоджується з зазначеними доводами, зважаючи на наступне.

Відповідно вимог Порядку №178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Матеріали справи свідчать, що розрахунок суми, яка підлягає до виплати позивачу проведений із закупівельної вартості такого майна станом на 1 лютого 2019 року, а не на 01 січня поточного року, як передбачено законом. При цьому ціни, зазначені у довідці №294 від 24.12.2019 за вих.№6103, відповідають цінам, визначеним на виконання вказівки начальника Тилу Збройних Сил України від 07.02.2019 №314/5/733т (а.с.63, 64).

Згідно з п.4 розділу ІІІ Інструкції №232 військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Особам офіцерського, сержантського, старшинського та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, нарахування заборгованості здійснюється: під час звільнення в запас без права носіння військової форми одягу за речове майно пропорційно часу, який минув з настання права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини.

суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5 Порядку №178 встановлено, що довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони саме станом на 1 січня поточного року.

Суд зауважує, що відповідно до змісту довідки №294 від 24.12.2019 за вих.№6103 про вартість речового майна, що належить до видачі позивачу розрахунок суми грошової компенсації здійснено відповідачем з урахуванням пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підпису наказу про виключення зі списків особового складу.

Предметом спірних правовідносин є власне невідповідність розміру грошової компенсації за неотримане речове майно, виплаченої військовою частиною, вимогам норм чинного законодавства, у зв"язку із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення у позивача права на отримання речового майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу військової частини.

Судом встановлено, що здійснене нарахування грошової компенсації за неотримане речове майно не відповідає вимогам до "якості закону" та позбавляє позивача права на отримання компенсації речового майна в повному розмірі, оскільки законодавчо відсутній механізм визначення пропорції компенсації майна відповідно до часу служби військовослужбовця.

Відповідно до ч.1 ст.9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається саме Кабінетом Міністрів України.

При цьому, норми Інструкції №232 (на які посилається відповідач) не слід оцінювати як доповнюючі або конкретизуючі, оскільки, вони фактично звужують право особи на грошову компенсацію та зменшують розмір відповідних виплат.

Таким чином, при нарахуванні та виплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно слід керуватися відповідним належним актом вищої юридичної сили - постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 року №178. Норми ж Інструкції №232 підлягають застосуванню лише в частинах, які не суперечать такому акту.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). За приписами частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

Європейський суд з прав людини тлумачить поняття "якість закону" так: національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення Європейського суду з прав людини у справах "C.G. та інші проти Болгарії" ("C. G. аnd Others v. Bulgaria") від 24 липня 2008 року, заява № 1365/07, п. 39, "Олександр Волков проти України" від 29 січня 2013 року, заява № 21722/11, п. 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. А роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Кантоні проти Франції" ("Cantoni v. France") від 11 листопада 1996 року, заява № 17862/91, п. 31-32, "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013 року, заява № 20372/11, п. 65).

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо нарахування та виплати при звільненні старшого солдата ОСОБА_1 компенсації за неотримане речове майно пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати звільнення зі служби, виключення зі списків особового складу частини - 21.01.2020, є протиправними.

Щодо періоду з якого позивач, як військовослужбовець набуває право на компенсацію вартості речового майна, суд зазначає наступне.

У пункті 28 Положення про Порядок речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 №1444 (у редакції, чинній на час проходження позивачем військової служби з 24.03.2014) було передбачено, що військовослужбовцям, які звільняються у запас або відставку без права носіння військової форми одягу, виплачується грошова компенсація за неотримане речове майно або за їх згодою видається речове майно на суму грошової компенсації пропорційно часу, що минув з дня виникнення права на отримання речового майна до дати підписання наказу про звільнення або закінчення контракту.

Отже, компенсація за неотримане речове майно під час проходження військової служби позивачу повинна вираховуватися від початку проходження військової служби до звільнення зі служби та виключення із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, тобто за період з 24.03.2014 по 20.01.2020.

Так, згідно з рекомендацією Комітету міністрів Ради Європи №(80)2 державам-членам стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Зважаючи на висновки суду про протиправність дій відповідача та відсутність у суду повноважень щодо обрахунку (перерахунку) кількості неотриманого речового майна, суд дійшов висновку, що при складанні довідки про вартість речового майна, що належить позивачу до видачі, розрахунок необхідно здійснити за період з 24.03.2014 по 20.01.2020.

Щодо твердження відповідача з приводу незастосування у довідці-розрахунку вартості неотриманого позивачем речового майна, а саме компенсації за повсякденну форму одягу відповідно до Норми №4, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства оборони України «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» №232 від 29.04.2016 затверджено Норми забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період (далі Норми)

Згідно з примітки до Норми №1 військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період забезпечуються зазначеними предметами на період проходження служби.

Щодо Норми №4, суд зазначає, що наказом Міністра оборони України від 10.06.2019 № 306, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.07.2019 за №745/33716 (який набрав чинності 27.08.2019),затверджено зміни до Наказу №232, зокрема, у Нормі № 4 доповнити новим абзацом такого змісту: «Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, а також військовослужбовці, які підписали короткострокові контракти або до закінчення особливого періоду, речовим майном за цією нормою не забезпечуються, за винятком військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять службу в апараті Міністерства оборони України, Генеральному штабі Збройних Сил України, органах військового управління Збройних Сил України, командуваннях видів Збройних Сил України.».

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини, та всіх видів забезпечення 21.01.2020 (а.с.12-13).

Враховуючи, що наказ Міністра оборони України від 10.06.2019 №306 набрав чинності 27.08.2019, тобто до зняття позивача з усіх видів забезпечення у зв`язку із звільненням, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність правових підстав для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, у разі звільнення з військової служби, з урахуванням Норми №4 «Норм забезпечення речовим майном військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту в мирний час та особливий період», затверджених наказом Міністерства оборони України №232 від 29.04.2016.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням висновків суду викладених вище, з метою належного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов"язати військову частину НОМЕР_1 скласти нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, без застосування пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини, із зазначенням в цій довідці переліку залишку неотриманого речового майна, передбаченого Нормою №1 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий єдиний комплект (БСК))*, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, з урахуванням фактично виданого речового майна згідно з обліковими даними картки обліку матеріальних засобів особистого користування №342, за період з 24.03.2014 по 20.01.2020.

Відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи те що, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій, з огляду на з"ясовані обставини справи суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо складання довідки №294 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , від 24.12.2019 за вих.№6103 із застосуванням пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати звільнення зі служби, виключення зі списків особового складу частини - 21.01.2020.

Зобов"язати військову частину НОМЕР_1 скласти нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178, без застосування пропорційності часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дня виключення зі списків військової частини, із зазначенням в цій довідці переліку залишку неотриманого речового майна, передбаченого Нормою №1 забезпечення предметами бойового обмундирування та екіпірування військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (бойовий єдиний комплект (БСК))*, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 № 232, з урахуванням фактично виданого речового майна згідно з обліковими даними картки обліку матеріальних засобів особистого користування №342, за період з 24.03.2014 по 20.01.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 09 листопада 2020 року.

Суддя А.В. Горовенко