Справа № 160/3544/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/3544/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року (головуючий суддя Турлакова Н.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика»

до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (далі Відповідач), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020р. № за формою «Р», яким збільшено податкові зобов`язання з податку на прибуток в сумі 680 481 грн. та штрафної санкції в сумі 170 120,25 грн., всього 850 601,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020р. № за формою «В4», яким зменшено від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 202 232 грн. та штрафної санкції в сумі 0 грн. всього 202 232 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020р. № за формою «ПН», яким збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі штрафної санкції 99 233,86 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020р. № за формою «Д», яким збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 173 851 грн. та штрафної санкції в сумі 130 388 грн. всього 304 239 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020р. № за формою «Д», яким збільшено податкові зобов`язання з військового збору в сумі 12 474,33 грн. та штрафної санкції в сумі 9 340,13 грн. всього 21 814,46 грн.;

- вимогу від 16.03.2020р. № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 184 531,76 грн.;

- рішення від 16.03.2020р. № про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску в сумі 92 265,88 грн.

Мотивуючи адміністративний позов Позивач, зокрема, зазначив, що висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 17.02.2020 року №7702/04-36-05-18/31550930, не відповідають дійсності, оскільки перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам, у тому числі щодо відсутності у останнього обов`язку нараховувати та сплачувати податок з ЄСВ. З огляду на вказане Позивач просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі №160/3544/20 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 17.03.2020р. № за формою «Р» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в частині суми 846 322,25грн. (вісімсот сорок шість тисяч триста двадцять дві гривні 25 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 17.03.2020р. № за формою «В4» в частині суми 199 343,00грн. (сто дев`яносто дев`ять тисяч триста сорок три гривні).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 17.03.2020 р. № за формою «ПН» Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в сумі 97 788,86грн. (дев`яносто сім тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 86 коп.).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.03.2020р. № за формою «Д», в частині суми 303 207,00 грн. (триста три тисячі двісті сім гривень).

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.03.2020р. № за формою «Д» в частині суми 21 744,46грн. (двадцять одна тисяча сімсот сорок чотири гривні 46 коп.).

Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.03.2020р. № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 184 531,76 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять одна гривня 76 коп.).

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.03.2020р. № про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску в сумі 92 265,88 грн. (дев`яносто дві тисячі двісті шістдесят п`ять гривень 88 коп.)

В іншій частині позовних вимог - відмовлено (т.8, а.с. 101-109).

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано у тому числі тим, що суд першої інстанції не дослідив належним чином тих обставин, що господарські взаємовідносини ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» із контрагентами не направлені на реальне настання правових наслідків, надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи не є достовірними доказами факту поставки товарів (надання послуг) Позивачу, адже сам факт наявності у Позивача податкової/видаткової накладної не є безумовним доказом реальності господарських операцій. Позивачем не доведено, що господарські операції між Позивачем та контрагентами мали, реальний зміст, а первинні документи надані до перевірки свідчать про їх формальне складення без наявності мети повно та всебічно фіксувати здійснювану господарську операцію. Крім того, Позивачем протиправно не нараховано та не сплачено податок на доходи фізичних осіб, ЄСВ та військовий збір, у зв`язку з чим, податковим органом правомірно прийняті вимога та рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

В судовому засіданні 04 листопада 2020 року представник Відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник Позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» () зареєстроване, як юридична особа 12.11.2002 року та зареєстровано платником податку на додану вартість відповідно до копії свідоцтва 04898020 НБ №221130 від 03.05.2006 року.

Основним видом діяльності ТОВ НВК «Союзцветметавтоматика» є «Установлення та монтаж машин і устаткування» (33.20). Також, підприємство здійснює «Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення» (33.12).

У період з 21.01.2020 по 10.02.2020 р. відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.77.1, пп. 77.4 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2020 рік та наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 02.01.2020 №35-п, проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 та з питання дотримання законодавства щодо правильності утримання, повноти та своєчасності перерахування податку з доходів фізичних осіб, єдиного внеску, військового збору за період з 01.01.2016 по 30.09.2019 відповідно до затвердженого плану перевірки, наведеного у додатку № 1 до акта перевірки.

За результатами перевірки Відповідачем було складено Акт №7702/04-36-05-18/31550930 від 17.02.2020 року.

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлені наступні порушення ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика»:

1) п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134 ст.134 Податкового Кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 680 481 грн., в т.ч.: за 2016 рік - 13 969 грн., за 2017 рік -487 166 грн., за 2018 рік - 142 339 грн., за 9 місяців 2019 року - 37 008 грн. (з них: перший квартал 2019 року - «-» 1 130 грн., другий квартал 2019 року - 39 855 грн., третій квартал 2019 року - «-» 1717 грн.);

2) п.187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.188, п.189.1 ст.189, п. 192.1 ст.192, п.198.1, п.198.3, п.198.5 ст.198, п.201.1, 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого, з урахуванням наявного від`ємного значення, занижено податок на додану вартість за період 01.01.2016 по 30.09.2019 на суму ПДВ 9177,0 грн, в т.ч. по періодах: за січень 2017р. на загальну суму 251,0 грн., за травень 2016 р. на суму 3264,0 грн., за липень 2016р. на суму 2262,0грн., за грудень 2016р. на суму 3460,0 грн. та завищено суму від`ємного значення на суму ПДВ 202 282,0 грн., в т.ч. вересень 2019 на суму 202 282,0 грн.;

3) п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, не складено податкові накладні на занижені податкові зобов`язання та не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму ПДВ 211 187,39 грн., в т.ч. за січень 2016 на суму ПДВ 250,84 грн., за лютий 2016 на суму ПДВ 619,56 грн., за березень 2016 на суму ПДВ 981,65 грн., за квітень 2016 на суму ПДВ 903,2 грн., за травень 2016 на суму ПДВ 759,7 грн., за червень 2016 на суму ПДВ 670,66 грн., за липень 2016 на суму ПДВ 1 531,51 грн., за серпень 2016 на суму ПДВ 988,71 грн., за вересень 2016 на суму ПДВ 836,74 грн., за жовтень 2016 на суму ПДВ 1 502,33 грн., за листопад 2016 на суму ПДВ 1 625,11 грн., за грудень 2016 на з суму ПДВ 717,16 грн., за січень 2017 на суму ПДВ 475,91 грн., за лютий 2017 на суму ПДВ 806,6 грн., за березень 2017 на суму ПДВ 828,94 грн., за квітень 2017 на суму ПДВ 603,63 грн., за травень 2017 на суму ПДВ 1 186,55 грн., за червень 2017 на суму ПДВ 1 528,87 грн., за липень 2017 на суму ПДВ 1 371,49 грн., за серпень 2017 на суму ПДВ 1 057,55 грн., за вересень 2017 на суму ПДВ 1 633,39 грн., за жовтень 2017 на суму ПДВ 1 583,18 грн., за листопад 2017 на суму ПДВ 3 627,76 грн., за грудень 2017 на суму ПДВ 3 258,44 грн., за січень 2018 на суму ПДВ 2333,38 грн., за лютий 2018 на суму ПДВ 2 184,11грн., за березень 2018 на суму 2 657,62 грн., за квітень 2018 на суму ПДВ 3 086,81 грн., за травень 2018 на суму ПДВ 2 519,48 грн., за червень 2018 на суму ПДВ 2 230,9 грн., за липень 2018 на суму ПДВ 2711,07 грн., за серпень 2018 на суму ПДВ 6 404,82 грн., за вересень 2018 на суму ПДВ 2 653,55 грн., за жовтень 2018 на суму ПДВ 101 431,9 грн., за листопад 2018 на суму ПДВ 8 643,39 грн., за грудень 2018 на суму ПДВ 6 598,18 грн., за січень 2019 на суму ПДВ 2 833,76 грн., за лютий 2019 на суму ПДВ 3 272,61 грн., за березень 2019 на суму ПДВ 10 171,6 грн., за квітень 2019 на суму ПДВ 3 593,42 грн., за травень 2019 на суму ПДВ 4 671,43 грн., за червень 2019 на суму ПДВ 2 622,95 грн., за липень 2019 на суму ПДВ 3 701,87 грн., за серпень 2019 на суму ПДВ 3 906,68 грн., за вересень 2019 на суму ПДВ 3 608,38 грн.;

4) п.п. 16.1.6 п. 16.1 ст. 16 п.46.1 ст.46, п. 49.1, п.49.2, та пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49 Податкового кодексу України не подано звіти про суми податкових пільг за періоди: 1 квартал 2017 року, І півріччя 2017 року, III квартали 2017 року.;

5) п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп.170.1.2 п. 170.1 ст. 170 Податкового кодексу України в частині заниження об`єкту оподаткування при нарахуванні доходів орендодавцям-фізичним особам ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та не нарахування, не утримання, не сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 44769,11 грн. за січень 2016 року - вересень 2019 року;

6) пп.14.1.180 п. 14.1 ст. 14, частини «е» пп. 164.2.17, 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України в частині не нарахування, не утримання та несплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб в сумі 147445,63 грн. з доходу нарахованому фізичним особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за січень- грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-вересень 2019 року;

7) п.п. 164.2.16 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України в частині не включення до бази оподаткування страхового платежу на загальну суму 6122 грн. за транспортний засіб, що належить фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та не нарахування, не утримання, не сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1343,85 грн. за жовтень 2017 року, за жовтень 2018 року, лютий, червень 2019 року;

8) п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України в частині не включення до бази оподаткування вартості авіаквитка та сервісного збору на загальну суму 4698 грн. придбаного для фізичної особи URAL MELIH CAN та не нарахування, не утримання, не сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб в розмірі 1031,27 грн. за липень 2018 року;

9) п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.5 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп.170.1.2 п. 170.1 ст. 170, п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України в частині заниження об`єкту оподаткування при нарахуванні доходів орендодавцям-фізичним особам ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та не нарахування, не утримання, не сплати до бюджету військового збору в розмірі 3730,76 грн. за січень 2016 року - вересень 2019 року,

- п.163.1 ст.163, частини «е» пп. 164.2.17, 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України в частині не нарахування, не утримання та не сплати до бюджету військового збору в сумі 10075,45 грн. з доходу нарахованому фізичним особам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за січень- грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-вересень 2019 року;

10) п.163.1 ст.163, п.п. 164.2.16 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України в частині не включення до бази оподаткування страхового платежу на загальну суму 6122 грн. за транспортний засіб, шо належить фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та не нарахування, не утримання, не сплати до бюджету військового збору в розмірі 91,83 грн. за жовтень 2017 року, за жовтень 2018 року, лютий, червень 2019 року;

11) п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, п.п. 1.1 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розд. XX Податкового кодексу України в частині не включення до бази оподаткування вартості авіаквитка та сервісного збору на загальну суму 4698 грн. для фізичної особи ОСОБА_4 та не нарахування, не утримання, не сплати до бюджету військового збору в розмірі 70,47 грн. за липень 2018 року;

12) пп. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 подало Податкові розрахунки про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1 ДФ) за ІІІ квартал 2016 року, 1-ІV квартал 2017 року, 1-ІV квартал 2018 року, І, ІІІ квартал 2019 року без відомостей про повернення фінансової допомоги фізичній особі-платнику податку ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

13) п. 1 частини 2 ст. 6, п. 1 частини 1 ст. 7 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Переліку видів виплат, що здійснюються за рахунок коштів роботодавців, на які не нараховується єдиний внесок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.12.10 №1170, в частині не включення до бази нарахування єдиним внеском суму вартості придбання паливно-мастильних матеріалів, інших товарно-матеріальних цінностей, послуг діагностики, мийки авто, послуг страхування, виплат не підтверджених договорами оренди для потреб найманих працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на загальну суму 845747,98 грн, та внаслідок, не нараховано, не сплачено єдиний внесок на загальну суму 184531,76 грн. за січень-грудень 2016 року, січень-грудень 2017 року, січень-грудень 2018 року, січень-вересень 2019 року.

Не погодившись із зазначеними в Акті перевірки висновками, ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» подало до Головного управління ДПС в Дніпропетровській області заперечення № 32882/10 від 02.03.2020р.

Згідно відповіді на заперечення від 12.03.2020р. № 26133/10/04-36-05-18 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області частково зменшено нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за липень 2018 р. (по операціям з придбання авіаквитка), інші висновки залишено без змін.

На підставі зазначеного Акта перевірки, Відповідачем було прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020р. № за формою «Р», яким збільшено податкові зобов`язання з податку на прибуток в сумі 680 481 грн. та штрафної санкції в сумі 170 120,25 грн., всього 850 601,25 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020р. № за формою «В4», яким зменшено від`ємне значення податку на додану вартість в сумі 202 232 грн. та штрафної санкції в сумі 0 грн. всього 202 232 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 17.03.2020р. № за формою «ПН», яким збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі штрафної санкції 99 233,86 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020р. № за формою «Д», яким збільшено податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 173 851 грн. та штрафної санкції в сумі 130 388 грн. всього 304 239 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 16.03.2020р. № за формою «Д», яким збільшено податкові зобов`язання з військового збору в сумі 12 474,33 грн. та штрафної санкції в сумі 9 340,13 грн. всього 21 814,46 грн.;

- вимогу від 16.03.2020р. № Ю- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 184 531,76 грн.;

- рішення від 16.03.2020р. № про застосування штрафних санкцій з єдиного внеску в сумі 92 265,88 грн.

Правомірність прийняття Відповідачем вищевказаних рішень та вимоги є предметом судового розгляду у даній справі.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зокрема виходив з того, що фактичні дані, які підтверджені доказами наявними в матеріалах справи, свідчать про рух активів у процесі здійснення господарської операції, прямий зв`язок між фактом придбання товарів і господарською діяльністю Позивача, розумну ділову мету Позивача та підтверджують, що операції по придбанню Позивачем товарів у контрагентів є реальними, фактично відбулися, а придбані товари використано у власній господарській діяльності, натомість контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з п. 185 1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Тобто необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Разом з цим, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також незалежно від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарської операції та відмови у формуванні витрат та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Щодо доводів контролюючого органу про безпідставне списання Позивачем дебіторської заборгованості, щодо якої не минув строк позовної давності, а саме: по ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» () на суму 5000 грн. та ПрАТ «Фарлеп Інвест» () на суму 114,53 грн., колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до положень статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З матеріалів справи встановлено, що дебіторська заборгованість по ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» () на суму 5000 грн. та ПрАТ «Фарлеп Інвест» () на суму 114,53 грн. виникла у 2015 році, тому у жовтні 2018 року Позивач здійснив списання вказаної дебіторської заборгованості як безнадійної на підставі пп. 14.1.11. п. 14.1 ст. 14 ПК України (т. 1, а.с. 239), що спростовує вищенаведені доводи Відповідача.

Щодо доводів Відповідача про не підтвердженість господарських операцій з придбання Позивачем послуг у ТОВ «Шаілд Голд» () суд апеляційної інстанції зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика» та ТОВ «Шаілд Голд» укладено договір про надання юридичних послуг з ведення господарсько-фінансової діяльності від 31.01.2017 №2017/02, згідно якого:

«...Виконавець надає послуги, а саме - інформує (консультує) Замовника з усіх питань, пов`язаних з фінансово-господарською діяльністю суб`єкта підприємництва згідно доданих специфікацій до договору.

Виконавець надає усні консультації. Письмові обліково-податкові рекомендації Виконавець надає по письмовому зверненню замовника.

Виконавець безпосередньо консультує та бере участь у ведені господарсько-фінансової діяльності. Надання консультацій можливе з використанням засобів зв`язку (телефон, факс, електронна пошта) так і в процесі безпосереднього спілкування Замовника (його представників) з представниками Виконавця. Послуги можуть надаватись як за місцем знаходження Виконавця, так і за місцем знаходження Замовника...».

Вартість отриманих послуг, згідно первинних документів, складає 2 528 366,19 грн.

На виконання умов вказаного Договору, були складені Акти приймання-передачі послуг та звіти про виконання даних послуг, копії яких наявні в матеріалах даної справи.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців ТОВ «Шаілд Голд» є діючим, має статутний капітал - 229,9 тис.грн., провадить господарську діяльність більше 4 років, вид діяльності - «Установлення та монтаж машин і устаткування» (33.20), а також 73.20 «Дослідження кон`юнктури ринку», що підтверджується наявним в матеріалах справи копіями статуту, наказом, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що надані у тому числі до перевірки акти здачі-прийняття робіт містять повну інформацію стосовно змісту та обсягу господарських операцій, та крім того мають всі необхідні реквізити первинного документа, що передбачені п. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а Звіти виконавця містять детальну інформацію щодо наданих ТОВ «Шаілд Голд» послуг.

Натомість Відповідач не навів обґрунтованих доводів щодо наявності дефектів, розбіжностей чи неповноти відображення інформації у наданих Позивачем до перевірки документах, які б давали підстав для сумніву у достовірності вчинення господарських операцій, на підтвердження яких такі документи були надані.

Більш того, Відповідач в акті перевірки не зазначив підстав, які, на думку останнього, є недостатніми для прийняття Звітів виконавця (ТОВ «Шаілд Голд») в якості належних доказів документального підтвердження дослідження ТОВ «Шаілд Голд» кон`юнктури ринку.

Колегія суддів приймаючи рішення по суті заявлених апеляційних вимог бере до уваги те, що матеріалами даної справи підтверджується факт наявності економічної вигоди для Позивача від результату виконання ТОВ «Шаілд Голд» умов вищезазначеного договору, а саме: покращення показників фінансової звітності ТОВ «НВК «СЦМА» (в 2016 році фінансовий результат до оподаткування складав «-» 130,5 тис. грн. (збитки), в 2017 році - 186,1 тис.грн., в 2018 році - 809,4 тис. грн.) з огляду на подальше укладення нових угод та відповідне отримання додаткових прибутків.

Вищевикладене свідчить про безпідставність доводів Відповідача щодо не підтвердження господарських операцій з придбання Позивачем послуг у ТОВ «Шаілд Голд» ().

Щодо доводів контролюючого органу про не підтвердженість господарських операцій Позивача з придбання ремонтних робіт у ТОВ «Алекс-Девелопмент» () суд апеляційної інстанції зазначає таке.

ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика» мало господарські взаємовідносини з ТОВ «Алекс-Девелопмент» на загальну суму 501261,82 грн.: за лютий 2018 на загальну суму 451 901,08 грн., за березень 2018 року на загальну суму 49 360,74 грн., які здійснювались на підставі договорів субпідряду №01/01/2018 від 04.01.2018, №03/02/2018 від 02.02.2018, №04/03/2018 від 02.03.2018.

На підставі первинних документів встановлено, що ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика» було залучено субпідрядну організацію - ТОВ «Алекс-Девелопмент» для виконання робіт на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

Згідно п.11 Договорів від 17.10.2017 №2886 та від 09.03.2018 №487, укладених між ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика» та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», підрядник має право залучити до виконання робіт сторонні організації за письмовою згодою замовника. Також, договорами передбачено умови допуску всіх працівників до виконання робіт на території Замовника.

До податкового органу ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика» надавалися завірені копії договорів з додатками, актів приймання-передачі робіт, рахунків-фактур та довідки про вартість виконаних підрядних робіт по взаємовідносинам з ТОВ «Алекс-Девелопмент», оригінали яких досліджувались в ході перевірки, доказів протилежного Відповідачем не надано.

Вказані документи, на думку суду апеляційної інстанції, містять повну інформацію стосовно змісту та обсягу господарських операцій, та крім того мають всі необхідні реквізити первинного документа, що передбачені п. 2 ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Натомість Відповідачем не встановлено та не доведено, що відомості, які містяться у первинних документах, наданих Позивачем до перевірки, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Доводи ж контролюючого органу стосовно відсутності у Позивача належної обачності при виборі ТОВ «Алекс-Девелопмент» в якості контрагента, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки останнім не наведено доводів щодо того у чому саме полягала необачність Позивача при виборі такого контрагента з урахуванням того, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ТОВ «Алекс-Девелопмент» є діючим підприємством, його статутний капітал - 503,6 тис. грн., останнє провадить господарську діяльність більше 6 років, вид діяльності - «Установлення та монтаж машин і устаткування» (33.20), має Ліцензію Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 15.03.2017р. №11-Л (з 15.03.2017 р. по 15.03.2022р.), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями статуту, договором нерухомого майна, актом приймання передачі нерухомого майна, протоколом, наказами, ліцензіями, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

При цьому, суд апеляційної інстанції, також, вважає безпідставними посилання контролюючого органу на ненадання Позивачем: дозволів на перебування працівників ТОВ «Алекс-Девелопмент» на території ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»; переліку працівників ТОВ «Алекс-Девелопмент» які були задіяні у виконанні робіт; інформації про проходження контрольно-пропускного пункту працівників ТОВ «Алекс-Девелопмент», задіяних у виконанні робіт; з огляду на те, що вказані документи та інформація стосується взаємовідносин безпосередньо ТОВ «Алекс-Девелопмент» та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», що свідчить про те, що вищевказані запитувані Відповідачем документи та інформація перебувають в розпорядженні ТОВ «Алекс-Девелопмент» та ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» відповідно, а не у Позивача.

Стосовно доводів Відповідача про відсутність у ТОВ «Алекс-Девелопмент» необхідної кількості трудових, матеріальних та інших ресурсів суд апеляційної інстанції вважає за доцільне звернути увагу на те, що матеріали даної справи не містять доказів проведення контролюючим органом податкової перевірки ТОВ «Алекс-Девелопмент» з відповідних питань, а вказане твердження Відповідача ґрунтується лише на інформації, яка міститься в базах даних контролюючого органу та сформована з податкової звітності такого підприємства.

При цьому, Позивач не може нести юридичну відповідальність за недотримання ТОВ «Алекс-Девелопмент» вимог чинного законодавства, у тому числі за подання або не подання відповідної податкової звітності та інформації, оскільки така відповідальність носить індивідуальний характер.

Крім того, Відповідачем не досліджувалось питання щодо можливого залучення ТОВ «Алекс-Девелопмент» трудових, матеріальних та інших ресурсів, що свідчить про неповноту дослідження контролюючим органом такого питання та про передчасність висновків щодо неможливості надання ТОВ «Алекс-Девелопмент» відповідних послуг.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про належне підтвердження Позивачем здійснення господарських операцій з ТОВ «Алекс-Девелопмент» у перевіряємий період в межах спірних правовідносин.

Щодо доводів апеляційної інстанції Відповідача про неправомірність відображення у фінансовій звітності сплаченої Позивачем на користь ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» суми у розмірі 30000 грн. в якості оплати штрафу за порушення вимог Положення про організацію контролю стану охорони праці та пожежної безпеки на об`єктах капітального ремонту та будівництва суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» було складено протокол за порушення вимог Положення про організацію контролю стану охорони праці та пожежної безпеки на об`єктах капітального ремонту та будівництва від 26.03.2019 року №37 відносно керівників підрядних організацій у тому числі ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика», оскільки за висновками викладеними у протоколі саме підрядні організації не забезпечили та не організували безпечного виконання робіт підвищеної небезпеки (т. 8, а.с. 76-79).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали даної справи не містять доказів скасування або визнання нечинним протоколу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» від 26.03.2019 року №37.

На підставі вказаного протоколу ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» виставило ТОВ «НВК «Союзцветметавтоматика» рахунок-фактуру від 25.04.2019 № на суму штрафу 30000,00 грн. (т. 8, а.с. 82).

Добровільно сплативши вищезазначений штраф у розмірі 30000,00 грн. Позивач відобразив суму штрафу у складі фінансової звітності відповідно до п. 20 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248, згідно якого до інших операційних витрат включаються зокрема визнані штрафи, що свідчить про необґрунтованість доводів Відповідача про помилковість такого відображення суми штрафу у складі фінансової звітності.

Щодо висновку контролюючого органу про те, що оскільки договори оренди транспортних засобів, наданих до перевірки, нотаріально не посвідчені, тому витрати на їх утримання не можуть бути віднесені до витрат підприємства, колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи встановлено, що протягом перевіряємого періоду, Позивач з громадянином ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та громадянином ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ) було укладено договори позички наземних самохідних транспортних засобів, а також оформлено акти прийому - передачі.

Предметом вказаних угод є передача у безоплатне користування наземних самохідних транспортних засобів на певний строк.

Зазначені наземні самохідні транспортні засоби використовувались Позивачем у власній господарській діяльності, що підтверджується подорожніми листами, товарно-транспортними накладними, видатковими накладними, дефектною відомістю, які разом з угодами позички надавались до перевірки та містяться в матеріалах даної справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 828 Цивільного кодексу України договір позички транспортного засобу (крім наземних самохідних транспортних засобів), в якому хоча б однією стороною є фізична особа, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Однак, як встановлено судом апеляційної інстанції, Відповідачем на власний розсуд було прирівняно зазначені договори позички до договорів найму (оренди) транспортного засобу, визначено «Позичкодавця» як «Орендодавця», «Користувача» як «Орендаря», а самі договори оплатними.

Внаслідок чого, Відповідач дійшов висновку про необхідність застосування Позивачем при укладенні вказаних договорів ч. 2 ст. 799 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що контролюючий орган не наділений повноваженнями встановлювати правову природу договорів або прирівнювати один вид договору до іншого та вимагати від платника податку дотримання вимог Цивільного кодексу України при укладанні договорів, вид яких контролюючий орган визначив на власний розсуд.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням предмету вищевказаних договорів та положень ч. 4 ст. 828 Цивільного кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірне віднесення Позивачем витрат на утримання автомобілів (придбання палива, запчастин) внаслідок використання їх відповідно до умов договорів позички у власній господарській діяльності.

Щодо списання Позивачем безнадійної кредиторської заборгованості в жовтні 2018 року на суму 500 395,42 грн. суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Актом перевірки встановлено заниження Позивачем ПДВ у розмірі 98 146,60 грн. в т.ч. у жовтні 2018 року - 98 146,60 грн. - внаслідок завищення податкового кредиту в періоді з 01.01.2016 по 30.09.2019 за рахунок не проведення коригування сум податкового кредиту при списанні кредиторської заборгованості.

Зокрема, зазначено: «В порушення п.198.1 п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» завищено податковий кредит у періоді з 01:01.2016 по 30.09.2019 за рахунок не проведення коригування сум податкового кредиту при списанні кредиторської заборгованості, що призвело до завищення від`ємного значення ПДВ у розмірі 98 146,60 грн. в т.ч. у жовтні 2018 року- 98146,60 грн.»

В апеляційній скарзі контролюючий орган з цього питання змінив свою правову позицію та наполягає на необхідності нараховувати податкові зобов`язання (п.198.5 ст.198 ПКУ) замість коригування податкового кредиту (п.198.1, п.198.3 ст.198 ПКУ). Зокрема вказує про те, що: «Оскільки ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» при придбанні товарів (послуг) від вищенаведених постачальників було сформовано податковий кредит на підставі податкових накладних, але оплати за такі оплати (послуги) не здійснені та не будуть здійснюватися, у зв`язку з закінченням терміну позовної давності та списанням кредиторської заборгованості, вказані товари (послуги) отримані підприємством на безоплатній основі, тому ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» необхідно нарахувати податкові зобов`язання за правилами, визначеними п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (зі змінами та доповненнями).».

Так, відповідно до п. 198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

З аналізу зазначених положень п. 198.5 ст.198 ПК України випливає те, що останні не містять підстав для проведення нарахування податкових зобов`язань за операціями зі списання кредиторської заборгованості.

У той час як Позивачем списано саме безнадійну кредиторську заборгованість у жовтні 2018 році на загальну суму 500 395,42 грн. у т.ч. ПДВ 98 146,60 грн. шляхом віднесення до доходів до декларації з податку на прибуток, своєчасно нарахувавши та сплативши податок з зазначеної суми, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи.

Щодо доводів Відповідача про те, що Позивачем занижено ПДВ за березень 2017 року внаслідок проведення коригування платником зобов`язань з ПДВ по контрагенту ПрАТ «Інгулецький ГЗК» суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В апеляційній скарзі Відповідач зазначає про те, що Позивач до заперечення надав податкову накладну, розрахунок коригування кількісних та вартісних показників та квитанції про реєстрацію вказаної податкової накладної та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, вказуючи при цьому далі по тексту, що Позивачем ані до перевірки ані до заперечення не надано розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної на підтвердження зменшення зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за березень 2017 року.

Вказане свідчить про суперечність та необґрунтованість доводів контролюючого органу про відсутність доказів на підтвердження зменшення зобов`язань у податковій декларації з ПДВ за березень 2017 року.

Натомість, як встановлено з матеріалів даної справи, Позивач в податковій декларації з ПДВ за березень 2017 р. провів коригування податкової накладної №2 від 17.11.2016 р. (покупець - ПрАТ «Інгулецький ГЗК» () за розрахунком коригування № 3 від 22.03.2017р.

При цьому, до заперечення на акт перевірки Позивачем було додано квитанції про реєстрацію податкової накладної та розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, а також відповідну податкову накладну та розрахунок коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної по ПрАТ «Інгулецький ГЗК» (т. 5, а.с. 20).

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність доводів Відповідача про заниження Позивачем ПДВ за березень 2017 року.

Підсумовуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги Відповідача висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу Відповідача - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі №160/3544/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 11 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова