Справа № 420/1151/20
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1151/20
Провадження № 2а/522/268/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м. Одесі в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно будівельної інспекції в Миколаївській області про поновлення первинних строків сплати штрафу, які визначені у статті 307 КУпАП, відміну наслідків статті 308 КУпАП та надання змоги сплатити штраф у розмірі 8500, 00 гривень, згідно постанови № 54 по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2020 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної архітектурно будівельної інспекції України (54056, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61) про поновлення первинних строків сплати штрафу, які визначені у статті 307 КУпАП, відміну наслідків статті 308 КУпАП та надання змоги сплатити штраф у розмірі 8500, 00 гривень, згідно постанови № 54 по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 2-3).

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В. від 14 лютого 2020 року зазначена справа передана на розгляд Приморського районного суду м. Одеси (а.с. 11-13).

В ухвалі зазначено, шо згідно приписів частини першої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також зазначено, що «як вбачається з наданих ОСОБА_1 до позовної заяви матеріалів та прохальної частини позову, підставою звернення до суду стало бажання сплатити штраф, накладений постановою по справі про адміністративне правопорушення № 54 Управління державної архітектурно-будівельної інспекції України у відповідності до статті 307 КУпАП».

На підставі зазначеного, справа скерована до Приморського районного суду міста Одеси для розгляду справи, в порядку ч. 1 ст. 286 КАС України.

В силу ч. 1 ст. 30 Кодексу адміністративного судочинства України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Згідно з частиною другою статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Так, в порядку ч. 1 ч.1 ст. 20 КАС України справи підсудні місцевим загальним судам як адміністративним з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

05 березня 2020 року матеріали справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси. В результаті автоматизованого розподілу справа передана судді ОСОБА_2 та 10 березня 2020 року прийнята до розгляду. Позивач мотивує вимоги тим, що 17.08.2019 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Хмельною О.О. складена постанова. В постанові зазначено, що розглянувши матеріали справи про адміністративне порушення у сфері містобудівної діяльності (акт, за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівною діяльності від 29.07.2019 року № 29П, протокол про адміністративне правопорушення від 29.07.2019, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №61 від 29.07.2019) постановив визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 12 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Відповідно до положень статті 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті цього Кодексу та зазначений у цій постанові та становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

У постанові № 54 по справі про адміністративне правопорушення зазначено його місце проживання: АДРЕСА_2 . Оскільки його фактичним та зареєстрованим місцем проживання є АДРЕСА_3 , про що свідчить примітка у паспорті, відповідач, представник ДАБІ, мав недійсну інформацію яка є суттєво- необхідною для застосування ч. 1 ст.277-(2) КУпАП «Повідомлення про розгляд справи», у якій зазначається що: «Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи». Внаслідок цього він не був проінформований про розгляд справи, та не мав змогу відстоювати свої права, які гарантовані ст. 268 КУпАП. Також представники ДАБІ не мали змогу інформувати його відносно наслідків по справі, тобто суті як самого рішення у постанові, а саме про накладення штрафу, та, що більш важливе, про існування самої постанови, що є принциповим у правильному застосуванні ч. 1 ст. 285 КУпАП «Оголошення постанови по справі про адміністративне правопорушення і вручення копії постанови» у якій зазначається: «копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено».

Враховуючи викладене, він не мав змогу у строки передбачені ст. 307 КУпАП сплатити штраф, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, оскільки його не було фактично та законним чином проінформовано про постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Учасники справи в судове засідання повторно не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Справа розглянута в порядку п. 1 ч.3 ст. 205 КУпАП України, в зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи без повідомлення причин неявки.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Постановою № 54 по справі про адміністративне правопорушення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Державно архітектурно-будівельної інспекції України від 17 серпня 2019 року ОСОБА_1 визнано виним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 12 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень (а.с. 5-6).

Штраф грошове стягнення, тобто вилучення у правопорушника певної суми у власність держави. Способи реалізації постанови про притягнення до адміністравтиної відповідальності перпедбачені через оголошення правопорушнику постанови органом (посадовою особою), який виніс дану постанову.

У свою чергу, статтею 287 КУпАП особі, щодо якої прийнято постанову у справі про адміністративне правопорушення, надано право оскаржити її.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений статтею 288 КУпАП. Указаними правовими нормами особам, відносно яких прийнято постанову, надано право на її оскарження до вищого органу або районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду у порядку, визначеному КАС, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульований ст. 286 КАС України. Ч. 3 цієї статті передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З цією метою суди повинні перевіряти законність та обґрунтованість складення протоколу, постанови та досліджувати, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи.

Проте, позивачем не заявлені вимоги щодо перевірки законності рішення суб`єкта владних повноважень у цій справі, за наслідками чого суд може визнати незаконним та скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення.

Аналізуючи питання, які заявлені у позові, слід звернути увагу на те, що позивач ставить питання щодо виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності від 17 серпня 2019 року, якою визнано ОСОБА_1 виним у вчинені адміністративного правопорушення , передбаченого частиною 12 статті 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень.

Особливості правового регулювання виконання постанов про накладення адміністративних стягнень та процедури виконавчого провадження у справах про адміністративні правопорушення, так і у визначення його місця в механізмі охорони прав і свобод громадян врегульовано главою 27«Провадження по виконанню постанови про накладення штрафу» Розділу V КУпАП Виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Примусове виконання постанов про стягнення адміністративного штрафу встановлено ст. 308 КУпАП. У ній зазначається, що у випадку несплати правопорушником штрафу у термін, встановлений ч. 1 ст. 307 цього кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. Примусове виконання постанови здійснюється у порядку, визначеному законами України. У відповідності із Законом України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається за відсутності у боржника коштів на рахунках у фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для повного покриття належних до стягнення сум, а також при виконанні рішень про стягнення періодичних платежів та стягнень на суму, що не перевищує двох мінімальних розмірів заробітної плати.

В порядку статті 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Отже, спираючись на зміст цього розділу, слід зазначити, що виконанням постанови займається адміністративно-юрисдикційний орган (посадова особа), наділений правом розгляду справ про адміністративні правопорушення.

З системного аналізу наведених норм слідує, що адміністративний суд, як місцевий суд не розглядає публічно-правові справи щодо порядку виконання постанов про адміністративні правопорушеня, оскільки їх розглядають визначені Главою 27 Розділу V КУпАП органи, які вирішують питання щодо виконання постанов про накладення адміністративних стягнень.

Отже, невідповідність обраного позивачем способу його захисту права способам, визначеним законодавцем встановлений при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 20, 72, 77, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286 КАС України, ст. ст. 96, 287, 304, 307, 308 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Державної архітектурно будівельної інспекції в Миколаївській області про поновлення первинних строків сплати штрафу, які визначені у статті 307 КУпАП, відміну наслідків статті 308 КУпАП та надання змоги сплатити штраф у розмірі 8500, 00 гривень, згідно постанови № 54 по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2020 року.

Суддя Р.Д. Абухін

09.11.2020