Справа № 574зп-20/160
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 574зп-20/160

головуючий суддя І інстанції Неклеса О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача): Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року в адміністративній справі №574зп-20/160 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Міністерства енергетики та захисту довкілля України, заступника міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України Демченкова Ярослава, Державного агенства з енергоефективності та енергозбереження України, Т.в.о. Голови Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України Гури Костянтина Юрійовича, працівника Державного агенства з енергоефективності та енергозбереження України Кікавець Антона Олеговича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Національна поліція України, Державне бюро розслідувань, Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 , про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2020 року ОСОБА_1 було подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву про забезпечення позову до подачі позовної заяви щодо поновлення його особистих немайнових прав на розсуд суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору було відмовлено.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову до подачі позовної заяви було повернуто заявнику без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким наведену заяву задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції було протиправно відмовлено йому у звільненні від сплати судового збору та, як наслідок повернуто заяву про забезпечення позову без розгляду, оскільки позивач належить до малозабезпечених осіб.

Державним бюро розслідувань, Кабінетом Міністрів України було подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останні просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Повертаючи заяву про забезпечення позову заявнику без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем при поданні заяви не надано суду документу на підтвердження сплати судового збору за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову у встановленому законом порядку і розмірі, не доведено підстав для звільнення від сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 152 КАС України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, а також відомі заявнику: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приписами ч. 7 ст. 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що кожна особа наділена право на подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви, яка в свою чергу має відповідати вимогам ст. 152 КАС України, зокрема до останньої повинно бути долучено документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Недотримання наведеної вимоги є підставою для повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що до заяви про забезпечення позову позивачем не було долучено документ про сплату судового збору за подання останньої, однак було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, як члена малозабезпеченої сім`ї та зазначено, що предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, а саме поновлення особистого немайнового права на безпечне для життя і здоров`я довкілля.

Відповідно до ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження перебування у скрутному матеріальному становищі, позивачем до суду було подано довідку про доходи від 18.02.2020 року № 261036, відповідно до якої розмір отриманої позивачем пенсії за період з січня 2019 року по грудень 2019 року становить 31198.88 грн. та відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників про суми виплачених доходів та утриманих податків від 24.07.2020 року № 1716, відповідно до якої за період з 4 кварталу 2019 року по 1 квартал 2020 року інформація про доходи відсутня.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до підпункту 6 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення судовий збір встановлюється у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, оскільки станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», становить 2102.00 грн., то відповідно сума судовового збору за подання заяви про забезпечення позову становить 630.60 грн.

В свою чергу, як вже зазначалось, розмір річного доходу позивача -за попередній 2019 календарний рік складає 31 198, 88 грн., 5% від якої становить 1559.94 грн., що не перевищує 5% розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік та зумовлює відсутність правових підстав для звільнення останнього від сплати судового збору.

Що стосується посилань позивача на віднесення його до категорії осіб, який є членом малозабезпеченої сім`ї, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про допомогу малозабезпеченим сім`ям», малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний дохід нижчий, ніж прожитковий мінімум для сім`ї.

Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення.

Однак, позивачем не було надано до суду будь-яких документів щодо складу його сім`ї та наявності у останньої середньомісячного сукупного доходу нижчого, ніж прожитковий мінімум для сім`ї, що свідчить про непідвтердження позивачем наявності у нього статусу члена малозабезпеченої сімї.

Відносно доводів позивача щодо віднесення предмету його позову до категорій за які його має бути звільнено від сплати судового збору, колегія суддів зазначає, що ст. 152 КАС України та ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не містять будь-яких виключень для звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про забезпечення позову в залежності від предмету позову, що подано або мають намір подати.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості повернення заяви позивача про забезпечення позову без розгляду.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2020 року в адміністративній справі №574зп-20/160 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на підставі та в порядку визначеному ч. 2 ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко