Справа № 520/13613/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 листопада 2020 р. № 520/13613/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Бідонька А.В.

при секретарі судового засідання - Дронь АВ.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (Театральний майдан, 1, м. Харків, 61057, ) про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, в якому просить суд стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях заробітну плату, а саме: зобов`язати нарахувати та виплатити на користь позивача заробітну плату у вигляді компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 08.07.2020 № ХК10092/286/АВ/П, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч.6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та премії за період з квітня 2008 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачем протиправно не здійснено виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 08.07.2020 № ХК10092/286/АВ/П, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України Про оплату праці та премії за період з квітня 2008 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України .

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за позовом.

Відповідач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні не прибув, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 25.10.2007 по 24.05.2017 року працювала в Регіональному відділенні Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.

Після звільнення позивачу стало відомо, що працівникам Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях з 2006 по 2015 рік включно нарахування премії проводилось з порушенням п.2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень Фонду державного майна України за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, затвердженого наказом ФДМУ від 26.06.2006 №885 та п.2.2 Положення про порядок преміювання працівників центрального апарату, регіональних відділень та представництв Фонду державного майна України, затвердженого наказом ФДМУ від 19 липня 2012 року №3144, в частіші нарахування позивачу премії без урахування інших надбавок та доплат, передбачених законодавством, а саме без врахування надбавки за високі досягнення у праці, яка передбачена та виплачувалась у відповідності до пп. в) п.2 постанови КМУ від 09.03.2006 №268 «Про впорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, суддів та інших органів».

Крім зазначеного, ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій та є обов`язковою для всіх підприємств, установ та організацій. Однак, у періоді жовтень 2014 - грудень 2015 та періоді з січня 2015 по листопад 2015 року внаслідок порушення бухгалтерською службою абз. 7 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 всім працівникам, зокрема, позивачу не проводилась індексація заробітної плати, що є порушенням ч. 6 статті 95 КЗпП України та статті 33 Закону України "Про оплату праці.

З приводу зазначених порушень Головним управлінням Держпраці у Харківській області було проведено інспекційне відвідування.

Сторонами по справі не заперечувалось, що за наслідками проведеного інспекційного відвідування Регіонального відділення Головним управлінням Держпраці у Харківській області винесено припис № ХК10092/286//АВ/П від 08.07.2020 року, яким відповідача зобов`язано усунути встановлені порушення.

Листом Регіонального відділенні Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях №20-02-ПІ-84 від 07.08.2020 року повідомлено позивача, що на виконання припису ГУ Держпраці у Харківській області № ХК10092/286//АВ/П від 08.07.2020 року було нараховано та виплачено наступні виплати: ст. 98 КЗпП України, ч.1 ст. 13 Закону України «Про оплату праці», в частині розрахунку преміювання у період з квітня 2008 р. по грудень 2015 р. в сумі грн. та ч.6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці» в частині не проведення індексації заробітної плати при наявності підстав за період з жовтня 2014 р. по листопад 2016 р. в сумі 15 631,35 грн.

Вищевказані кошти було виплачено відповідно до платіжного доручення від 20.07.2020 року № 420 у сумі 15 631,35 грн.

Позивач, вважаючи протиправним не нарахування та не виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати вищевказаних коштів, звернулась з даним позовом до суду.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про ,компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі по тексту Закон України № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок).

Згідно із ст. 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-III).

Відповідно до п. 1 Порядку його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За змістом п. 2, 3 Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

За приписами п. 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Зазначене у ст. 3 Закону № 2050-ІІІ та п. 4 Порядку, а саме те, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати.

Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року по справі № 336/4675/17), від 21 червня 2018 року по справі № 523/1124/17, від 03 липня 2018 року по справі справа № 521/940/17, від 10 квітня 2019 року по справі № 686/13725/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 08.07.2020 року № ХК10092/286/АВ/П Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях позивачу у 2020 році виплачено індексацію заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та премію за період з квітня 2008 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України.

Отже, Регіональним відділенням ФДМУ по Харківській, Донецькій та Луганській областях виплатило вказані кошти на користь позивача з порушенням строків їх виплати.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2015 року у справі "Кечко проти України" висловив правову позицію, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу № 1.

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

Судом встановлено, що позивач просить стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій, Луганській областях заробітну плату, а саме: зобов`язати нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату у вигляді компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 08.07.2020 року № ХК10092/286/АВ/П, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України Про оплату праці та премії за період з квіттень 2008 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України.

При цьому, суть спору у даній справі полягає у не нарахуванні та не виплаті на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а не самих сум ( індексації, премії), строк виплати яких було порушено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 07.08.2020 року № ХК10092/286/АВ/П, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України Про оплату праці та премії за період з квітня 2004 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки позовні вимоги випливають з трудових правовідносин, тому позивач звільнений від сплати судового збору на підставі приписів п. 1 ч. 1 ст. ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (Театральний майдан, 1, м. Харків, 61057, ) про стягнення заробітної плати - задовольнити.

Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 заробітну плату у вигляді компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати щодо виплачених грошових доходів на виконання припису Головного управління Держпраці в Харківській області від 08.07.2020 № ХК10092/286/АВ/П, а саме: індексації заробітної плати за період з жовтня 2014 по листопад 2015 року включно згідно ч.6 ст. 95 КЗпП України та ст. 33 Закону України «Про оплату праці» та премії за період з квітня 2008 по грудень 2015 року включно згідно зі ст. 98 КЗпП України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 12 листопада 2020 року.

Суддя Бідонько А.В