Справа № 160/6406/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/6406/20
(суддя Коренев А.О., м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №160/6406/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 червня 2020 року звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, згідно з яким просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області, визначені листом від 24.02.2020 року № 50/03/22-19 «Про відмову у перерахунку пенсії» ОСОБА_1 , відповідно ст. 55, ч.2 ст. 57, ч. 2 ст. 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку липня місяця 1987 року (повного календарного місяця) за довідкою виданою 12.02.2020 року за № 3-146 архівним відділом Павлоградської міської ради виконавчим комітетом з обмеженнями суми належної пенсії 168,00 грн. - неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно ч.2 ст. 57, ч. 2 ст. 56, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із розрахунку липня місяця 1987 року ( повного календарного місяця) за довідкою виданою 12.02.2020 року за № 3-146 архівним відділом Павлоградської міської ради виконавчим комітетом без обмежень належної суми пенсії 168,00 грн. починаючи з 01.03.2020 року.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно при розрахунку пенсії позивача по першій складовій застосовує обмеження встановлене постановою КМУ №544 від 15.04.2003 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що при обчисленні розміру пенсії по першій складовій відповідачем правомірно враховано трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, обчислений на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» з визначенням максимального розміру пенсії, який не може бути більшим ніж 168 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи та помилково відмовлено у задоволенні позову.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з 28.02.2004 року та отримує пенсію за віком, яка розрахована за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням норми ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (надалі Закон № 796).

19.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст. 6, ч.2 ст.57 та ч.2 ст.27 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.17).

24.02.2020 року відповідачем надано відповідь про відмову у перерахунку пенсії, оформлену листом № 50/03/22-19, якою повідомлено, що пенсія заявника розрахована відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому проводити перерахунок пенсії згідно з ч. 2 ст. 56, ч.2 ст. 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» згідно з довідкою № 3-146 від 12.02.2020 року про нарахування заробітної плати з червня по вересень 1987 року де позивач працював на ВАТ «Павлоградське АТП 11208», немає законних підстав (а.с.19-21).

Правомірність дій відповідача щодо застосування при розрахунку пенсії позивача по першій складовій обмеження встановленого постановою КМУ №544 від 15.04.2003 року є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Статтею 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян , що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до ч. 2 ст. 55, 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із змінами, внесеними згідно із Законом № 3668-VІ від 08.07.2011 передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям громадян провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону. Обчислення середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсії провадиться відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній до 11 жовтня 2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, згідно із пунктом 3 частини 2 розділу І якого частину 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» доповнено словами і цифрами: «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач наполягає на необхідності застосування для перерахунку пенсії відповідачем положень ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте без використання обмеження максимальним розміром.

Частиною 2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Отже, ч. 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачає перерахунок пенсії за двоскладовою системою нарахування пенсії. У цьому випадку визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин: перша частина пенсії, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом та частини пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом. Перша із цих двох частин (стаж до 1 січня 2004 року) визначатиметься за нормами і правилами, які передбачені Законом України «Про пенсійне забезпечення» та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набрання чинності Законом.

Відповідно до п. 4-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року №1783 «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» (із змінами, внесеними на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 312 від 11.03.2004 року «Про додаткові заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян») при призначенні пенсій відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосовуються мінімальний та максимальний розміри пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), що встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 року № 544 «Про підвищення розмірів трудових пенсій», збільшені на 12%.

Збільшення мінімальних розмірів пенсій передбачених для обчислення трудових пенсій за віком до 50 грн. включно; максимальних розмірів трудових пенсій за віком: до 200 грн. включно для категорії працівників, визначених згідно з п. «а» статті 13 та статтею 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»; працівники, зайняті на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1, працівники, зайняті на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії - до 150 грн. включно - для інших працівників.

Вказані норми неконституційними не визнавались, тому повинні виконуватись із застосуванням обмеженням максимального розміру пенсії за віком в розмірі 150 грн. із підвищенням на 12% (150х12% = 168 грн).

А відтак, при обчисленні розміру пенсії по першій складовій відповідачем правомірно враховано трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, обчислений на умовах, передбачених Закону України «Про пенсійне забезпечення» з визначенням максимального розміру пенсії, який не може бути більшим ніж 168 грн.

Доводи позивача щодо необхідності застосування відповідачем під час перерахунку пенсії ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без використання максимального розміру пенсії, прямо суперечить положенням цієї норми, отже не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не було допущено протиправних дій, оскільки здійснення перерахунку розміру пенсії призведе до зменшення пенсії позивачу.

Посилання позивача правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 09 квітня 2020 року (справа № 560/869/17) суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки такі висновки були сформовані за інших фактичних обставин справи.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №160/6406/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко