Справа № 420/6939/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6939/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Ариванюка Вадима Петровича (вул. Незалежності, 39, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 63, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ), Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 63, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 15, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ) про визнання протиправною бездіяльність, вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся виконуючий обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Ариванюк Вадим Петрович з позовом до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за результатом якого позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, , та Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, , щодо неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований «Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, в межах повноважень та вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку шляхом винесення на розгляд сесії питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на якій розташована будівля закладу освіти, вчинити дії щодо виготовлення технічної документації із землеустрою та реєстрації речового права на земельну ділянку.

Підставою звернення прокурора до суду стало те, що Білгород-Дністровською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану додержання вимог законодавства органами влади та місцевого самоврядування в частині оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки закладів освіти Білгород-Дністровського району Одеської області встановлено, що за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, функціонує Шабівський ЗЗСО І-ІІІ ступенів, який є комунальним закладом освіти Шабівської сільської ради.

Однак, земельна ділянка вказаного комунального закладу використовуються без оформлення та реєстрації права власності чи користування.

Відповідно до інформації Шабівської сільської ради від 28.04.2020 №680/02.2-10/1160, правовстановлюючі документи на земельну ділянку Шабівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів відсутні, кадастровий номер на земельну ділянку відсутній. На запит Білгород-Дністровської місцевої прокуратури від 23.04.2020 щодо вжитих заходів до оформлення правовстановлюючих документів на відповідну земельну ділянку, жодних підтверджуючих даних не надано. Вказане питання на засіданні сесії Шабівської сільської ради не розглядалося, заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів фактично не вживалися.

Позивачем зазначено, що відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження вжиття ними заходів, спрямованих на належне оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під Шабівським ЗЗСО І-ІІІ ступенів, а тому позовні вимоги щодо визнання незаконною бездіяльності відповідачів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку навчального заклад здійснення державної реєстрації вказаних речових прав та зобов`язання вжити заходів в межах компетенції з цього питання є обґрунтованими та підлягають вирішенню у судовому порядку.

Позивач вважає, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під навчальним закладом, створює передумови зловживань щодо розпорядження зазначеною земельною ділянкою, ризики нормального функціонування закладу та навчального процесу, що можуть призвести до негативних суспільних наслідків та порушення прав дітей.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито загальне провадження по справі та призначено по справі підготовче засідання.

07.09.2020 року від відповідача - Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі, вважає що позовні вимоги є незаконними, безпідставними та необґрунтованими.

Відповідачем зазначено, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку «Шабівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області ніяким чином не створює ризиків для нормального учбового процесу, не порушує права та інтереси дітей, які там навчаються та не перешкоджає їм отриманню безпечних умов здобуття освіти. Наявність чи відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку під навчальним закладом не впливає на нормальне функціонування навчального закладу та навчального процесу, не створює негативних суспільних наслідків та не порушує права дітей.

Також відповідач вважає, що Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради створюються належні умови навчання дітей та їх безпечне перебування у закладах освіти, чим доводиться те, що права дітей на безпечні умови здобуття освіти не порушуються, у зв`язку з чим вважає, що позов подано безпідставно.

Як зазначено відповідачем, на даний час не здійснено оформлення правовстановлюючих документів на державну реєстрацію права на земельну ділянку закладу освіти Шабівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів. Однак, рішенням Шабівської сільської ради 21.08.2003 року № 216-ХХІV «Про передачу земельної ділянки у постійно користування закладам освіти Шабівської сільської ради, закладу передано в постійне користування земельну ділянку площею 2,0 га, але відділом освіти Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, на балансі та в підпорядкуванні якого до 2018 року були всі заклади освіти (школи), з невідомих причин не здійснено оформлення землі.

Станом на теперішній час Управлінням освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради розпочато оформлення права власності на будівлі закладів загальної середньої освіти з подальшим оформленням земельних ділянок на заклади освіти.

На думку відповідача, права дітей на безпечні умови здобуття освіти в Шабівському ЗЗСО І-ІІІ ступенів не порушуються, а відтак не порушуються інтереси держави, у зв`язку і з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог виконуючого обов`язки керівника Білгород - Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Арцванюк Вадима Петровича.

07.09.2020 від відповідача - Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого зазначає, що Шабівська сільська рада безпосередньо та через виконавчий орган Шабівської сільської ради в галузі освіти - Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради, повноваження якого визначено відповідно до затвердженого положення про управління виконує надані актами законодавства України повноваження щодо забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку системи загальної середньої освіти, створення умов для забезпечення права громадян, в т.ч. особам з особливими освітніми потребами, на доступність і безоплатність здобуття повної загальної середньої освіти, а також вживаються в порядку передбаченому актами законодавства заходи по оформленню прав на об`єкти нерухомості і земельні ділянки навчальних закладів громади, які ними використовується, в т.ч. і по відношенню до навчального закладу «Шабівсікий заклад загальної освіти І-ІІІ ступенів».

Від прокурора надійшла відповідь на відзив, у якій він наполягав, що позов поданий ним на виконання функції представництва інтересів держави у суді, та у межах повноважень, наданих статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". Стверджував, що відповідачами не вжито достатніх заходів щодо усунення виявлених порушень, тому просив позов задовольнити.

Третя особа пояснень щодо позову та відзиву не подала.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 05.09.2020 року.

В судове засідання призначене на 05.10.2020 року учасники справи до суду не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно.

У зв`язку з відсутністю потреби заслухати свідка чи експерта, судом, керуючись положеннями ч.9 ст.205 КАС України, прийнято рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 192 КАС України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Суд розпочав розгляд справи по суті 05.10.2020 року, у зв`язку з чим 04.11.2020 року був останнім днем для розгляду справи по суті.

Зважаючи на перебування головуючого судді на лікарняному у період з 19.10.2020 по 09.11.2020 включно, справа розглядається 10.11.2020 року - у перший робочий день після виходу судді з лікарняного, який є останнім днем строку, визначеного ч.2 ст. 192 КАС України для розгляду справи, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

На території Шабівської сільської ради розміщений та діє комунальний заклад освіти - Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Відповідно до п. 1.6 Статуту «Шабівського закладу загальної середньої освіти, І-ІІІ ступенів» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, засновником (власником) Шабівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів є Шабівська сільська рада. Управління Шабівським ЗЗСО І-ІІІ ступенів відповідно до п. 4.3 Статуту здійснюють засновник - Шабівська сільська рада та Управління освіти.

Відповідно до п. 1.7. Статуту засновник (власник) здійснює фінансування, забезпечення належного функціонування Шабівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів; п. 4.4. Статуту - здійснює контроль за фінансово-господарською діяльністю та за дотриманням установчих документів Шабівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів.

Положенням про Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району, затвердженим рішенням Шабівської ради від 27.02.2018 № 1/111-VII Управління освіти відповідно до п. 2.2.7. забезпечує оперативний контроль за збереженням існуючої мережі загальноосвітніх, дошкільних та позашкільних навчальних закладів та сприяє їх навчально-методичному, фінансовому і матеріально-технічному забезпеченню; відповідно до п. 2.2.15. вносить Шабівській сільській раді пропозиції щодо фінансування підпорядкованих закладів Управління, бере безпосередню участь у формуванні бюджету громади; та відповідно до п. 5.4. має право вносити органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування пропозиції щодо фінансування закладів та установ освіти, культури та спорту брати безпосередню участь у формуванні бюджету соціальної галузі громади та у сфері фізичної культури і спорту, молодіжної політики.

Відповідно до інформації Шабівської сільської ради від 28.04.2020 №680/02.2-10/1160, правовстановлюючі документи на земельну ділянку Шабівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів відсутні.

На запит Білгород-Дністровської місцевої прокуратури від 23.04.2020 щодо вжитих заходів до оформлення правовстановлюючих документів на відповідну земельну ділянку, жодних підтверджуючих даних не надано. Вказане питання на засіданні сесії Шабівської сільської ради не розглядалося, заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів фактично не вживалися.

Відповідно до інформації з Шабівської сільської ради від 28.04.2020 № 680/02.2-10/1160, Управління освіти від 08.05.2020 та Міськрайонного управління у Білгород-Дністровському районі та м. Білгороді-Дністровському Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.04.2020 за № 100/121-20 та від 07.05.2020 за № 205/124-20 за Шабівським ЗЗСО І-ІІІ ступенів рахується земельна ділянка площею 2.0 га, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, яка фактично використовується Шабівським ЗЗСО І-ІІІ ступенів відсутні, кадастровий номер на земельну ділянку відсутній. Відповідно до інформації Управління освіти від 08.05.2020 посадові особи Управління освіти до Шабівської сільської ради з вирішення питань оформлення земельної ділянки під Шабівським 33СО І-ІІІ ступенів не зверталися. До відділу Держгеокадастру щодо надання висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи з інших питань, пов`язаних з розробленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Шабівська сільська рада та Управління освіти не звертались.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що відповідно до статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Право комунальної власності передбачене статтею 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до частин 1, 2, 5, 8 цієї статті територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з пунктом 31 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад належить прийняття рішень про передачу іншим органам окремих повноважень щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо управління комунальною власністю належать повноваження щодо управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; у сфері освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту до їх відання належать такі власні (самоврядні) повноваження: 1) управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; 2) забезпечення здобуття повної загальної середньої, професійно-технічної освіти у державних і комунальних загальноосвітніх, професійно-технічних навчальних закладах, вищої освіти у комунальних вищих навчальних закладах, створення необхідних умов для виховання дітей, молоді, розвитку їх здібностей, трудового навчання, професійної орієнтації, продуктивної праці учнів, сприяння діяльності дошкільних та позашкільних навчально-виховних закладів, дитячих, молодіжних та науково-просвітницьких організацій (статті 29, 32 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про освіту" передбачено, що органи місцевого самоврядування створюють умови для здобуття дошкільної освіти шляхом формування і розвитку мережі закладів освіти.

3гідно з частиною 3 статті 22, частиною 6 статті 25 Закону України "Про освіту" заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Засновник закладу освіти зобов`язаний зокрема забезпечити утримання та розвиток матеріально-технічної бази заснованого ним закладу освіти на рівні, достатньому для виконання вимог стандартів освіти та ліцензійних умов.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про дошкільну освіту" засновником закладу дошкільної освіти може бути орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа (зокрема релігійна організація, статут (положення) якої зареєстровано у встановленому законодавством порядку), рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад дошкільної освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.

Частиною 2 статті 37, частиною 1 статті 38 Закону України "Про дошкільну освіту" передбачено, що утримання та розвиток матеріально-технічної бази закладів дошкільної освіти фінансуються за рахунок коштів засновника (засновників) цих закладів.

Матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин 1, 2 статті 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Так, згідно з пунктом "ґ" частини 2 статті 92 Земельного кодексу України (в редакції Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 року №2145-VIII) заклади освіти незалежно від форми власності набувають права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності.

Право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку (частина 1 статті 92 Земельного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування.

Як передбачено частинами 9, 10 статті 79-1 Земельного кодексу України, земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягають: 1) право власності; 2) речові права, похідні від права власності: зокрема право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; інші речові права відповідно до закону.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Частиною 2 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частин 1, 2 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення органів державної влади або органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або користування (постійне користування, оренду, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) можуть прийматися за відсутності державної реєстрації права власності держави чи територіальної громади на таку земельну ділянку в Державному реєстрі прав.

Під час проведення державної реєстрації права користування (постійне користування, оренда, користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), сервітут) земельними ділянками державної чи комунальної власності, право власності на які не зареєстровано в Державному реєстрі прав, державний реєстратор одночасно з проведенням такої реєстрації проводить також державну реєстрацію права власності на такі земельні ділянки без подання відповідної заяви органами, які згідно із статтею 122 Земельного кодексу України передають земельні ділянки у власність або у користування.

Суд встановив, що Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області перебуває у власності територіальної громади Шабівської сільської ради, а повноваження щодо управління його майном від імені територіальної громади здійснює Шабівська сільська рада. Джерелом для здійснення фінансово-господарської діяльності цього закладу дошкільної освіти є місцевий бюджет Шабівської сільської ради.

Земельна ділянка комунальної власності, на якій розташовані будівлі та споруди Шабівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, як об`єкт цивільних прав не сформована, у постійне користування третій особі для експлуатації та обслуговування будівель і споруд закладу освіти в установленому порядку не передана, а державна реєстрація права на неї не проведена. Видатки на ці потреби у місцевому бюджеті не передбачені.

Таким чином, Шабівська сільська рада, будучи суб`єктом, який здійснює управління ДНЗ, відповідає за його матеріально - технічне забезпечення, виконує повноваження у земельній сфері щодо надання земельних ділянок у користування, здійснює контроль за додержанням земельного законодавства та законодавства в галузі освіти, не вжила необхідних дій для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться ДНЗ, допускаючи протиправну бездіяльність.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 09.04.2018 року у справі №П/9901/137/18 (800/426/17), під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Суд відхиляє доводи відповідача про вжиття ним заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку на якій розташований Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, і доказів протилежного до суду не надано.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статі 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, з метою забезпечення необхідних умов функціонування і розвитку системи дошкільної освіти позов прокурора слід задовольнити шляхом зобов`язання відповідачів, в межах повноважень, вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований «Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позов необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Такі витрати позивачем не понесені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов виконуючого обов`язки керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області Ариванюка Вадима Петровича (вул. Незалежності, 39, м.Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 63, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ), Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 63, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (вул. Центральна, 15, с.Шабо, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67770, ) про визнання протиправною бездіяльність, вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області щодо неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований «Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Зобов`язати Шабівську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області та Управління освіти, культури, молоді та спорту Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташований «Шабівський заклад загальної середньої освіти І-ІII ступенів» Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.