Справа № 443/1251/19
Суддя: Павлів А. І.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №443/1251/19
Провадження №2-а/443/53/20
РІШЕННЯ

іменем України

09 листопада 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 ПП Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області Скрипець Руслана Ігоровича, Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №098153 від 13.08.2019, -

встановив:

Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 (позивач) 27.08.2019 подав до суду позов до поліцейського СРПП №3 ПП Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області Скрипець Руслана Ігоровича, Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області (відповідачі), у якому просить визнати дії поліцейського СРПП №3 ПП Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області Скрипець Р.І. щодо складення постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №098153 від 13.08.2019 протиправними, визнати цю постанову протиправною та скасувати її, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликався на те, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без встановлення фактичних обставин справи, без надання належних та допустимих доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні відеозаписів із нагрудних камер чи відеореєстратора автомобіля працівниками поліції не надано і постанова не містить жодних посилань на докази. Інспектор СРПП Скрипець Р.І. розглянув справу про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення, тобто порушив вимоги статті 258, 276 КУпАП. Уповноваженою особою Миколаївського ВП не було роз`яснено права та обов`язки, не повідомлено належним чином про дату і час розгляду, не надано можливості скористатися правовою допомогою.

Відповідачі не скористалися правом на подання відзивів.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.

Позивачем подана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.34).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 02.09.2020 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.15-16).

Судом оприлюднено на веб-порталі Судової влади України повідомлення про дату, час та місце судового розгляду адміністративної справи №443/1251/19 (а.с.17, 18, 29, 30).

Ухвалою судового засідання від 23.09.2020 відкладено розгляд справи (а.с.25).

Ухвалою судового засідання від 09.11.2020 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.35).

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підстави своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №098153 від 13.08.2019, ОСОБА_1 13.08.2019 о 21 год 25 хв у с. Березина по вул. Шкільна, керуючи транспортним засобом - автомобілем «Ваз-2104», р.н. НОМЕР_1 , в темну пору доби не підсвічувався задній д.н.з., чим порушив п. 30.2. ПДР, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170,00 грн (а.с.8).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини носять публічно-правовий характер та виникли між сторонами у зв`язку з незгодою позивача з рішенням суб`єкта владних повноважень про порушення позивачем Правил дорожнього руху та накладення, у зв`язку з цим, на нього адміністративного стягнення у виді штрафу.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.

Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційним Судом України у рішенні № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року визначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 6 статті 121 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування водієм транспортним засобом, з неосвітленим номерним знаком.

Згідно з приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Нормою частини 5 статті 258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 КУпАП.

Згідно з вимогами пункту 30.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чистими і достатньо освітленими.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина 2 статті 77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд враховує роз`яснення, викладені у пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», згідно з якими зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що уповноваженою особою (поліцейським) 13.08.2016 ухвалено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №098153 стосовно ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 170,00 грн.

Суд зазначає, що у частинах 1 та 2 статті 258 Кодексу передбачено обставини, за наявності яких протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. За змістом статті 222 КУпАП до повноважень органу Національної поліції віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що при розгляді уповноваженою особою органу Національної поліції справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності за частиною 6 статті 121 КУпАП фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у цій справі передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення, а, відтак, на переконання суду, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. Такий висновок суду повністю відповідає правовим висновкам, зробленим Верховним Судом 10.04.2019 у справі №752/15787/16-а та 20.05.2020 у справі №524/5741/16-а.

З огляду на викладене суд вважає аргументи сторони позивача щодо не складення інспектором протоколу про адміністративне правопорушення, а також порушення інспектором процесуальних прав позивача помилковими, тому до уваги їх не бере.

Суд звертає увагу на те, що складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені адміністративного правопорушення. Водночас, інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою та підтверджували викладені у ній обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України, тягар доказування правомірності зазначеної постанови покладено саме на відповідача.

Суд зазначає, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, породжують обґрунтовані сумніви у їх достовірності та набувають форми припущень, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова).

Зважаючи на викладене суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 КУпАП, тому позов в частині скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача слід задовольнити повністю.

Водночас, з огляду на позовні вимоги позивача, в яких він просить визнати протиправними дії працівника поліції і протиправною оскаржувану постанову, та зважаючи на приписи пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, суд вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки суд не наділений правом на їх вирішення у цьому провадженні.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Беручи до уваги вимоги частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, суд вважає, що понесені позивачем судові витрати (сплачена сума судового збору) підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Миколаївського ВП Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області на користь позивача.

На підставі статті 19 Конституції України, статей 222, 247, 251, 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення та керуючись статтями 6, 9, 19, 77, 78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: Львівська область, Жидачівський район, с. Дем`янка Лісна, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до поліцейського СРПП №3 ПП Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області Скрипець Руслана Ігоровича (місце перебування: Львівська область, м. Миколаїв, пл. Ринок,9), Миколаївського відділення поліції Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області (місцезнаходження: Львівська область, м. Миколаїв, пл. Ринок,9) про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №098153 від 13.08.2019 задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №098153 від 13.08.2019 щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 170,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 6 статті 121 КУпАП.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Миколаївського відділення поліції Пустомитівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 09 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів