Справа № 520/15532/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

09 листопада 2020 р. справа №520/15532/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник) до Люботинської міської ради про: 1) визнання незаконним повідомлення від голови Люботинської міської ради Лазуренка Леоніда Івановича від 01.10.2020 р. №03.36/3533; 2) зобов`язання розглянути на пленарному засіданні Люботинської міської ради питання щодо продовження строку дії договору від 16.12.1999 р. №525724 оренди земельної ділянки, площа якої становить 0,0345 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 -

встановив:

Із тексту позову вбачається, що 16.12.1999р. між заявником (у якості орендаря) та Люботинською міською радою (у якості орендодавця) було вчинено письмовий правочин у формі договору оренди земельної ділянки №525724, предметом якого є земельна ділянка площею 0,0345 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі за текстом - Земельна ділянка).

У порядку ч.1 ст.78 КАС України заявником визнані ті обставини, що гр. ОСОБА_1 є керівником Приватного підприємства "Радість", якому, у свою чергу, належить торгівельний павільйон на згаданій орендованій земельній ділянці.

У зв`язку із закінченням строку дії договору оренди, заявник звернувся до владного суб`єкта з метою його продовження, проте дізнався, що має місце подія вчинення відмови у продовженні договору оренди Земельної ділянки, а також створено комісію для перевірки фактів щодо ймовірного самовільного захоплення земельної ділянки.

Маючи на меті домогтись продовження юридичної дії договору оренди Земельної ділянки заявник ініціював даний спір.

З цього приводу суддя відзначає, що заявник, гр. ОСОБА_1 , і Приватне підприємство "Радість" є окремими, самостійними і незалежними суб`єктами права.

При цьому, учасником суспільних відносин з приводу оренди Земельної ділянки є саме Приватне підприємство "Радість", а не гр. ОСОБА_1 .

Тому між заявником, гр. ОСОБА_1 , та органом місцевого самоврядування - Люботинською міською радою (у якості орендодавця) - об`єктивно не може виникнути взагалі будь-якого юридичного спору з приводу користування Земельною ділянкою.

Відсутність складу юридичного спору у заявленій вимозі призводить до відмови у відкритті провадження у справі через неможливість вирішення самостійно сформульованої заявником вимогу у межах будь-якого судочинства.

Окрім того, суддя зважає, що за визначенням ст. 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

При цьому, згідно з п.1 ч.1 ст.19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відтак, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору і спрямованість дійсного (справжнього) прагнення заявника.

Сама лише обставина участі у відносинах суб`єкта владних повноважень є обов`язковою формальною ознакою для класифікації спору у якості публічно-правового, однак не у кожному випадку призводить до виникнення саме публічно-правового спору, котрий відповідає усім базовим параметрам адміністративної справи, до кола яких віднесено і суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, зміст заявлених вимог, характер та природа спірних правовідносин.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. по справі №814/1754/16 (провадження №11-947апп18) прямо вказано на необхідність з`ясування у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Згідно з правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019р. по справі №826/5806/17 (провадження №11-290апп19), якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У силу правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019р. по справі №344/10480/16-а (провадження № 11-140апп19), під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З цього приводу суддя зазначає, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суддя вважає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер, природа) спору, а сама по собі обставина участі владного суб`єкта у реалізації майнового права (чи немайнового інтересу) особи, наслідки чого можуть мати значення для приватних (а не публічних) прав інших учасників суспільних відносин не означає можливості вирішення спору у порядку адміністративного судочинства.

Текст позову та перебіг подій у справі явно та очевидно поза розумним сумнівом показує на те, що заявник фактично має намір (реалізує прагнення) захистити майновий інтерес ПП "Радість" на усунення перешкод продовженні права користування конкретною земельною ділянкою за цивільним (а не адміністративним) правочином у формі договору оренди земельної ділянки.

До того ж, у силу правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020р. у справі №688/2908/16-ц у межах правовідносин з обороту земель органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування діють у якості уповноважених представників власника.

Тому, з огляду на ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України, суб`єктний склад спору, предмет позову та характер спірних правовідносин, а також дійсне прагнення заявника тощо, суддя доходить до висновку, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у даній справі в порядку адміністративного судочинства належить відмовити, як це передбачено п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 19, 170, 241-243, 248, 256, 295 КАС України, суддя -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Роз`яснити, що заявлені гр. ОСОБА_1 вимоги на захист прав та інтересів Приватного підприємства "Радість" як орендаря земельної ділянки площею 0,0345 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , не підлягають розгляду у порядку будь-якого судочинства.

Роз`яснити, що заявлені гр. ОСОБА_1 вимоги на захист власного права та інтересу на користування земельною ділянкою площею 0,0345 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити, що вимоги Приватного підприємства "Радість" на захист права користування земельною ділянкою площею 0,0345 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , підлягають вирішенню у порядку господарського судочинства.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення), а набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України (негайно після підписання).

Суддя Сліденко А.В.