Справа № 346/2154/20
Суддя: Беркещук Б. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2154/20
Провадження № 2-а/346/77/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б. Б.

секретаря: Нефьодової Т.В.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: інспектор Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Семців М.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, котрого підтримав у судовому засіданні та пояснив, що 01 червня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Семцівим М.М. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2619730 згідно якої його,позивача ОСОБА_1 визнано винним в порушенні ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З даної постанови вбачається, що 01 червня 2020 року о 21 год. 07 хв. він, позивач керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2.6 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає винесену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з тих підстав, що він не вчиняв згадане правопорушення, а відповідач зобов`язаний надати до суду докази, що він не подав сигнал при перестроюванні під час керування транспортним засобом. Звертає увагу суду, що не може бути підтвердженням порушення ним Правил дорожнього руху України лише сама постанова від 01 червня 2020 року, оскільки лише описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом учинення особою такого порушення.

Що стосується відеозапису з Боді камери dm4969, то просить враховувати , що з наданих йому інспектором патрульної поліції відеозаписів не вбачається підтвердження порушення ним Правил дорожнього руху, а тому рішення інспектора винести постанову в ситуації, яка склалася, є незаконним.

Просить суд постановити рішення, яким скасувати вищезгадану постанову від 01 червня 2020 року та справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно нього, ОСОБА_1 закрити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що 01.06.2020 року інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП, лейтенант поліції Семців М.М. зі своїм напарником під час патрулювання на 124 км., Тисменицької автодороги Н-10 Івано-Франківської області близько 21 год 07 хв помітили транспортний засіб - Мерседес Спрінтер д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого керуючи ТЗ не подав сигнал світловим покажчиком зміни напрямку руху при перестроюванні з однієї смуги проїжджої частини на іншу як передбачено п.9.2 «Б» ПДР. Факт даного адміністративного правопорушення зафіксовано на відеореєстратор, відеозапис з якого міститься на оптичному диску

Вказує, що поліцейський підійшов до ТЗ позивача, представився відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про порушення підпункт «Б» пункту 9.2 ПДР, де зазначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Після виконання вимог, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський пред`явив законну вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених п.п. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР. Водієм виявився позивач, який пред`явив вищевказані документи. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідачем після розгляду адміністративної справи було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2619730 від 01.06.2020 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425 грн. та оголошено її зміст.

Вказує, що доводи позивача про неправомірність дій відповідача є нічим не обгрунтовані . Поліцейський маючи законне та обгрунтоване право зупинив водія за порушення ПДР, розглянув справу у відповідності до вимог КУпАП та прийняв законне та обгрунтоване рішення. Із тексту позовної заяви не вбачається жодних конкретних пояснень з приводу порушення позивачем ПДР окрім того, що останній вказує на те, що він не порушував п.п. 9.2 «б» ПДР. Тобто твердження в змісті позову, не містять жодного обгрунтованого аргументу який міг би довести невинність позивача під час здійснення ним руху керуючи ТЗ на ділянці проїжджої частини Тисменицької автодороги Н-10 .

Звертає увагу суду, що спірна постанова містить посилання на технічні засоби фото/відео-фіксації зокрема: відео з відео-реєстратора із службового ТЗ відповідача (яким зафіксовано момент вчинення адміністративного правопорушення позивачем та відео з нагрудної боді-камери відповідача із розглядом справи на місці відповідачем. Зазначає, що вищезазначені відео-файли, відповідно до норм КАС України являються належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами які підтверджують наявність складу адміністративного правопорушення в діях/бездіяльності позивача в даній справі.

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: інспектор Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Семців М.М. в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи пояснення позивача, беручи до уваги відзив на позов відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені суду докази, суд доходить висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 01 червня 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Семцівим М.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2619730 згідно якої позивача ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. З даної постанови вбачається, що 01 червня 2020 року о 21 год. 07 хв. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2.б Правил дорожнього руху (а.с.7).

Відповідно до п.9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:а) перед початком руху і зупинкою;б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено порушення правил користування зовнішніми попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху автомобіля - перестроювання на іншу смугу руху.

При цьому, у складеній постанові серії ЕАМ № 2619730 від 01.06.2020р. вказано, що до постанови додається відео з реєстратора тз та камери dm4969, за допомогою якої здійснювався відеозапис правопорушення.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час ухвалення постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Стосовно представленого під час судового розгляду справи відеозапису (а.с.28) суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Належність представленого відповідачем доказу слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, чинним законодавством не передбачено особливих вимог до доказів, на яких зафіксовано вчинення водієм порушення вимог ПДР. Водночас, такий доказ повинен бути повністю ідентифікований, зокрема, інспектору повинні бути відомі ідентифікаційний номер приладу, яким проведено відеозапис, при цьому такі реквізити мають знайти своє відображення у складеній постанові по справі про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи вказані докази, суд вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові.

Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач допустив порушення правил щодо неподання попереджувального сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням тобто при зміні напрямку руху. Зокрема, представлений відеозапис зафіксував здійснення повороту праворуч для перестроювання на смугу руху керованого позивачем автомобіля без використання світлового покажчика повороту відповідного напрямку, а застосовано позивачем світловий покажчик тільки після завершення перестроювання на смугу руху праворуч та подальшого керування транспортним засобом по даній смузі (місце та час вчинення вказаного порушення сторонами не заперечується), тобто чітко та однозначно слідує про порушення позивачем п. 9.2.б Правил дорожнього руху.

Оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Вказана постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме на відеозапис, який здійснений за допомогою відеореєстратора та нагрудної боді- камери dm4969.

Отже, за наведених обставин суд доходить переконливого висновку про те, що дійсно 01 червня 2020 року о 21 год. 07 хв. позивач ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив п. 9.2.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Суд зазначає, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в позові обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5,6,7,9,77,241-247,268,271,286 КАС України,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову про скасування постанови від 01 червня 2020 року винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Семцівим М.М. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАМ № 2619730 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та закриття адміністративної справи, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 .

Головне управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження 76494, м. Івано-Франківськ вул.. Юності, 23 ,

Інспектор Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Семців Михайло Михайлович , місцезнаходження 76494, м. Івано-Франківськ вул. Юності, 23.

Повний текст рішеня складено 10 листопада 2020 року.

Суддя Беркещук Б. Б.