Справа № 420/10933/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
11 листопада 2020 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного закону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного закону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону від 17 листопада 2018 року № 1652-аг.
Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року зазначена позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом із доказами поважності причин пропуску, зазначення в позовній заяві даних позивача, з урахуванням зауважень, викладених в ухвалі; зазначення в позовній заяві про наявність у нього або у іншої особи оригіналів письмових доказів; надання належним чином завірених у встановленому порядку доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідно до зауважень викладених в ухвалі суду; а також шляхом надання належним чином оформленої позовної заяви разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду після усунення недоліків та надання копій позовної заяви після усунення недоліків разом з належним чином завіреними копіями документів, що надаються до суду відповідно до кількості учасників справи.
06 листопада 2020 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій позивач вказує, що ним оскаржується наказ начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону від 17 листопада 2018 року № 1652-аг, яким було скасовано класну кваліфікацію та ним здійснювався альтернативний захист своїх прав шляхом звернення до начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону, Південного регіонального управління, Адміністрації Державної прикордонної служби України. При цьому, крайню відповідь ним отримано 11.08.2020 року, а тому можна застосовувати ч. 4 ст. 122 КАС України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Згідно ч. 1, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Згідно ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Позивач просить суд скасувати наказ начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону від 17 листопада 2018 року № 1652-аг, яким його, ОСОБА_1 , позбавлено класної кваліфікації.
Таким чином, оскаржуваний наказ стосується проходження позивачем, ОСОБА_1 , публічної служби та для його оскарження встановлюється місячний строк.
Тобто, строк звернення до суду з даним позовом про скасування наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону від 17 листопада 2018 року № 1652-аг сплинув 17 грудня 2018 року.
Проте, позовна заява надійшла до суду 20.10.2020 року, а згідно поштового штемпелю на конверті, в якому надійшла позовна заява, до поштового відділення вона була подана 13.10.2020 року.
При цьому, до позовної заяви позивачем додано копію наказу Південного регіонального управління Державної прикордонної служби від 01.08.2019 року № 339-ОС, згідно якого ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас. Тобто, в період з листопада 2018 року по серпень 2019 року позивач проходив військову службу та отримував грошове забезпечення, а тому йому повинно було бути відомо позбавлення класної класифікації, та, як наслідок, доплати за неї.
В позовній заяві позивач вказує, що наприкінці 2019 року представником прикордонного загону йому надано витяг з наказу від 17 листопада 2018 року № 1652-аг. Також, до позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви додано копії звернень позивача, ОСОБА_1 , та відповідей на його звернення, з яких вбачається, що про існування оскаржуваного наказу позивачу стало відомо щонайменше 17.12.2019 року (дати звернення до начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону із заявою про поновлення класної класифікації).
Проте, будь-яких доказів на підтвердження того, що з моменту отримання наказу від 17 листопада 2018 року № 1652-аг, існували непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутися до суду щодо його оскарження, позивачем не надано.
Доводи позивача щодо того, що ним здійснювався альтернативний захист своїх прав шляхом звернення до начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону, Південного регіонального управління, Адміністрації Державної прикордонної служби України, а тому оскільки крайню відповідь ним отримано 11.08.2020 року, можна застосовувати ч. 4 ст. 122 КАС України, суд вважає неспроможними, оскільки направлення Білгород-Дністровського прикордонного закону, Південного регіонального управління, Адміністрації Державної прикордонної служби України, звернень в порядку ЗУ «Про звернення громадян» не є досудовим порядком вирішення спору в розумінні приписів КАС України.
При цьому, з доданого до позовної заяви листа Білгород-Дністровського прикордонного закону від 26.12.2019 року № 31/0-126 вбачається, що звернення позивача щодо поновлення класної кваліфікації залишилось без задоволення.
Отже, позивачу було відомо про існування оскаржуваного наказу від 17 листопада 2018 року № 1652-аг та відмову Білгород-Дністровського прикордонного закону поновити класну кваліфікацію в грудні 2019 року, проте ОСОБА_1 в місячний строк не звернувся з даним позовом суду та свідомо пропустив встановлений КАС України строк звернення до суду.
При цьому, при поданні до суду позовної заяви та після залишення позовної заяви без руху з підстав ненадання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, позивач, ОСОБА_1 , не звертався до суду із заявою про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску не надав.
З урахуванням вищевикладеного, підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення позивача із даним адміністративним позовом в позовній заяві та доданих до неї документах не зазначено та з матеріалів адміністративного позову не вбачається.
Загальним правилом обчислення строків є їх обчислення з дня коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.
Дотримання строків розгляду адміністративних справ одна з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають статус стабільних.
Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Так, у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпритації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обовязком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного закону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського прикордонного закону Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування наказу начальника Білгород-Дністровського прикордонного закону від 17 листопада 2018 року № 1652-аг, - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Суддя О.А. Левчук