Справа № 380/9340/20
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/9340/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого-судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Івать М.І.,

за участю: представника позивача Рапіти О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Західного регіону до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Спеціалізованої прокуратури у військовій і оборонній сфері Західного регіону (далі - Спеціалізована прокуратура, позивач) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Департамент ДВС, відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 30 вересня 2020 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича, що винесена у виконавчому провадженні № 62334054 від 15 червня 2020 року.

Провадження у справі суд відкрив ухвалою від 02.11.2020.

Заявлена вимога обґрунтована незгодою позивача з оскаржуваною постановою, у зв`язку з тим, що судове рішення у справі №1.380.2019.006966 за невиконання якого на Спеціалізовану прокуратуру накладено штраф в частині компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2016-2019 роки виконано повністю.

Відповідач відзиву на позов не надав. Явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

В судовому засіданні представник позивача просила позов задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши доводи сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2020 у справі №1.380.2019.006966 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової прокуратури Західного регіону України задоволено повністю. Рішення набрало законної сили 30.04.2020. Львівським окружним адміністративним судом 18.05.2020 видано виконавчі листи.

Державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком Ярослав Андрійович при примусовому виконанні виконавчого листа №1.380.2019.006966 у межах виконавчого провадження №62334054, 30.09.2020 винесено постанову про накладення на Військову прокуратуру Західного регіону України штрафу, оскільки держаний виконавець встановив, що рішення суду залишається невиконаним.

Вважаючи вказану постанову протиправною та незаконною, Спеціалізована прокуратура звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір суд керувався наступним.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Вказане кореспондується з частиною першою статті 255 КАС України, якою визначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Приписами п.5,7 ст. 12 Закону № 1404-VIII визначено, що сторони зобов`язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов`язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Згідно положень ст.27 Закону № 1404-VIII, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону № 1404-VIII для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як уже встановлено судом штраф накладено на позивача у зв`язку з невиконанням рішення суду.

Суд зазначає, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як вказує сам позивач, рішення прокуратурою регіону виконано в частині виплати компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2016-2019 рік. Крім цього суд бере до уваги що належних доказів зазначеного до матеріалів справи не долучено.

При цьому цього штраф накладено на позивача на виконання виконавчого листа щодо зобов`язання нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення із розрахунку 1725 (одна тисяча сімсот двадцять п`ять) грн. 38 коп. в день за весь час затримки з 22.05.2019 року по день фактичного розрахунку виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної основної та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 № 44.

Суд бере до уваги, що з інформації наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається що ухвалою від 30.06.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою на рішення суду у справі №1.380.2019.006966. Однак зазначає, що вказані обставини не можуть слугувати підставою для нездійснення державним виконавцем вчасно та у повному обсязі виконавчих дій та не зупиняють виконання рішення суду..

Щодо покликань позивача на ті обставини, що, що Військова прокуратура західного регіону України припинила свою діяльність, а натомість з 11.09.2020 функціонує Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до п. 12 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 №489/20802 у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

З наведеного вбачається що державний виконавець звертається з поданням до суду за заявою сторони, однак позивачем не надано доказів звернення з відповідною заявою до державного виконавця.

У державного ж виконавця за наявних у нього доказів при винесенні оскаржуваної постанови, на переконання суду, не було підстав не вчиняти дій передбачених чинним законодавством на виконання рішення суду в повному обсязі згідно з виконавчим документом.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди повинні перевірити, чи прийняті (вчинені) вони у відповідності до вимог ч.2 ст. 2 КАС України.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, відповідно не є протиправною та не підлягає скасуванню.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Сторонами, суду не наведено інших аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, враховуючи, що позивачем не доведено факт виконання рішення, а також не надано достатніх доказів протиправності дій державного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України не підлягають відшкодуванню судові витрати позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.11.2020.

Суддя В.М. Сакалош