Справа № 236/3188/20
Суддя: Сердюк Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 236/3188/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді - Сердюк Н.В.,

секретаря судового засідання - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Лиман за відсутності сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Кранослиманського міського суду Донецької області з позовом до Державної прикордонної служби України, Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обгрунтування позовних вимог зазначила наступне.

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 перетинала кордон між Російською Федерацією та Україною разом зі свекрухою ОСОБА_2 1948 р.н. та тяжко хворою матір`ю ОСОБА_3 1942 р.н. При проходженні паспортного контролю, позивачка повідомила працівнику ВПС «Мілове» про місце мешкання в с.Лозове Донецької області як тимчасово переміщеної особи з 2015 року. 14 вересня 2020 року року позивачка була вимушена виїхати на тимчасово окуповану територію України в м. Горлівку для того, щоб перевезти на територію України тяжкохвору матір та свекруху, які є особами похилого віку. Також працівникам ВПС «Мілове» позивачкою були передані дані про адресу для їх внесення до програми «Дій вдома». Після перевірки документів о 19 год. 20 хв. заступник начальника прикордонного контролю ВПС «Мілове» Гордійчук Віталій Миколайович видав позивачці постанову де зазначено, що вона перетнула державний кордон України з тимчасово окупованою територією України до Російської Федерації, через тимчасово непрацюючий пункт пропуску "Майорськ", тобто правопорушення підтверджується тільки зі слів прикордонника. У матеріалах адміністративної справи протокол про адміністративне правопорушення не складався, свідки правопорушення відсутні. Постанова позивачці не оголошувалася, про те, що її будуть складати ніхто не повідомив. Відповідач фактично ввів в оману позивачку та запропонував розписатися на двох листах стосовно нібито роз`яснення правил перетину кордону, повідомивши, що у випадку відмови позивачку затримають. Вважає постанову про накладення адміністративного стягнення № 000314 від 17.09.2020 року протиправною та такою, що не відповідає діючому законодавству, винесену з порушенням прав та чинного законодавства та просить суд її скасувати.

В судове засідання позивачка, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи не з`явилася. Надала суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог та просила суд розглянути справу за її відсутності. Також, пояснила, що лінію розмежування перетинала, щоб вивезти тяжкохвору матір, яка померла через декілька днів в с.Лозове Лиманського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув, надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 258 КУпАП «Протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулася до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Вказане свідчить, що посадовою особою не були виконані вимоги ст. 258 КУпАП, оскільки позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Відповідачем суду були надані матеріали адміністративної справи у відношенні ОСОБА_1 , втім суд не має можливості перевірити обставин, які та мають важливе значення для встановлення факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та які, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивачки, зокрема не встановлено чи мала ОСОБА_1 фізичну можливість з тяжкохворою літньою матір`ю в законний спосіб здійснити в`їзд та виїзд з тимчасово окупованої території України.

Суд зазначає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Крім того, ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

З огляду на викладене, враховуючи що позивач не мала фізичної можливості зі смертельнохворою матір`ю в законний спосіб здійснити в`їзд та виїзд з тимчасово окупованої території України, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір (далі - Закон № 3674) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

З урахуванням викладеного, сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 420,40 гривень. Інших судових витрат, які підлягають розподілу, у справі не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 71, 86, 159-162, 286 КАС України, ст.ст. 247, 258, 268, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову № 000314 від 17.09.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП винесену заступником начальника прикордонного контролю Луганського прикордонного загону ВПС "Мілове" ім.В.Банних Гордійчуком Віталієм Миколайовичем про накладення штрафу у розмірі 1700,00 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної прикордонної служби України Відділу прикордонної служби "Мілове" ім.В.Банних регіонального управління Луганського прикордонного загону (місце розташування за адресою: вул. Міловська, б. 58, смт. Мілове, Міловського району, Луганської області, індекс 92500) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 листопада 2020 року.

Головуючий суддя -