Справа № 240/12/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

11 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/12/20

категорія 110010000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В., розглянувши заяву про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви Приватного підприємства "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" до Житомирської міської ради, Виконавчого комітету Житомирської міської ради,

встановив:

10.11.2020 Приватне підприємство "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Житомирській міській раді розглядати проект рішення "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира", відповідно до протоколу засідання конкурсної комісії з визначення виконавця послуг побутових відходів на певній території м.Житомира від 30.10.2020 №2 та №3 до набрання чинності судовим рішенням.

В обґрунтування заяви зазначає, що прийняття Житомирською міською радою рішення "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира", проект якого буде винесено на розгляд сесії 10.11.2020, затвердить рішення конкурсної комісії та визначить певних виконавців послуг, що може утруднити чи зробити неможливими виконання рішення суду щодо оскарження результатів конкурсу. Це, в свою чергу, призведе до укладання договорів між споживачами та суб"єктами господарювання, які визнані переможцями конкурсу.

Ухвалою від 10.11.2020 для надання додаткових пояснень, розгляд заяви було призначено на 12:30 11.11.2020.

Представник заявника до суду прибув, подану заяву підтримав.

Представник Житомирської міської ради та Виконавчого комітету Житомирської міської ради надав пояснення та доказ на їх підтвердження, відповідно яких 10.11.2020 на 74 сесії Житомирської міської ради прийнято рішення №2069 "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира".

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зважає на таке.

Особливості інституту забезпечення позову в адміністративному процесі врегульовані главою 10 розділу 1 КАС України.

Так, ч. 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина 2 статті 150 КАС України).

В свою чергу, ч. 1 ст. 151 КАС України передбачено види забезпечення позову, серед яких: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; заборона відповідачу вчиняти певні дії; встановлення обов`язку відповідача вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову; заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами; суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення позову. Такі підстави є самостійними та не залежать одна від одної.

Водночас, звертаючись до суду із заявою щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати підстави звернення із такою заявою, а також надати відповідні докази. З цією метою обов`язковим є підтвердження тих обставин, на які посилається заявник, шляхом надання доказів.

Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відтак, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Також слід враховувати й те, що інститут забезпечення позову покликаний забезпечити реальне виконання судового рішення після його ухвалення. При цьому, такі заходи можуть бути вжиті як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи.

Особливого дослідження потребують підстави забезпечення позову у разі подання заяви про забезпечення позову до пред`явлення останнього, адже в такому випадку заявник повинен навести вагомі аргументи, за яких слід вжити відповідних заходів, а також обґрунтувати наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та позовними вимогами, що мають бути заявлені.

Заявник просить вжити заходи забезпечення шляхом заборони Житомирській міській раді розглядати проект рішення "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира".

В той же час, встановлено, що 10.11.2020 на 74 сесії Житомирської міської ради прийнято рішення №2069 "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира", тобто проект рішення, який просить заборонити розглядати заявник, на час вирішення вказаної заяви розглянутий.

З огляду на встановлені обставини, на даний час не вбачається істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у випадку невжиття заходів забезпечення позову, зазначених у заяві .

Таким чином, оскільки Житомирською міською радою вже прийняте рішення "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території м.Житомира", проект якого заявник просив заборонити розглядати, підстави для вжиття заходів забезпечення позову, у спосіб, визначений у заяві, відсутні.

Враховуючи викладене, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Відмовити Приватному підприємству "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №4" у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос