Справа № 613/890/20
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

10 листопада 2020 р. № 613/890/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.03.2020 року "про визначену суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2019 рік по коду - 18010300" №0-2004 в сумі 22945,24 грн. та №0-2004 в сумі 5268,41 грн. на загальну суму 28213,65 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що нерухоме майно, яке використовувалось безпосередньо у сільськогосподарській діяльності СФГ "Колос" по вирощуванню зернових культур (крім рису) бобових культур і насіння олійних культур (код за КВЕД 01.11) не є об`єктом оподаткування зі сплати податку на нерухоме майно за платежем податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості по коду - 18010300 за 2019 р. Отже, відповідач в порушення приписів пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не зменшив базу оподаткування з об`єктів нежитлової нерухомості (будівлі сількогосподарського призначення) та не застосував пільгу пенсіонера за віком до ОСОБА_1 , чим порушив права позивача. На підставі вищевикладеного позивач просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 17.08.2020 р. було передано справу до Харківського окружного адміністративного суду.

Згідно з витягом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №613/890/20 розподілено на суддю Полях Н.А.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду від 10.09.2020 р. була надіслана позивачу та отримана ним 18.09.2020 р.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду від 10.09.2020 р. була надіслана відповідачу та отримана ним 15.09.2020 р.

У відзиві на позовну заяву, відповідач зазначив, що згідно рішення Крисинської сільської ради від 11 липня 2018 року № 318-VII "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Крисинської сільської ради на 2019 р." встановлено ставку податку за об`єкт нерухомого майна - нежитлова будівля, в розмірі 0,5% за 1 квадратний метр бази оподаткування. Із змісту додатку 2.2. рішення Крисинської сільської ради від 11 липня 2018 року № 318-VII "Про встановлення місцевих податків і зборів на території Крисинської сільської ради на 2019 р." не передбачено звільнення пенсіонерів за віком від сплати вказаного податку. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач діяв всупереч приписам пп.266.2.2 п.266.2 ст. 266 Податкового кодексу України. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Згідно із розпорядженням "Про державну реєстрацію селянського (фермерського) господарства "Колос" ОСОБА_1 є головою селянського (фермерського) господарства "Колос" (а.с. 19 - 20). Зазначене також вбачається із статуту селянського (фермерського) господарства "Колос" (а.с. 22 - 34).

Із змісту державного акту на право постійного користування землею (серія ХР 04-00-000923) вбачається, що на підставі розпорядження Богодухівської райдержадміністрації від 07 травня 1996 р. №263 та розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області №670 від 12.11.1997 р. ОСОБА_1 надається у постійне користування земельна ділянка площею 46,49 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Крисинської сільської Ради (а.с. 21, 35).

Проколом засідання членів селянського (фермерського) господарства "Колос" від 25.12.2000 року було збільшено статут фонду шляхом передачі до селянського (фермерського) господарства "Колос" майна ОСОБА_1 - будівлі сараю по АДРЕСА_2 з подальшим пристосуванням її під майстерню; а також майна - ОСОБА_2 - зерносушильного комплексу КСЗ-20 з зерноскладом і критим током і в подальшому використовувати його як тік (а.с. 36). Зазначене підтверджується також актом № 3 від 13.11.2000 р., договором дарування нежитлової будівлі разом із земельною ділянкою, витягом із реєстру прав власності на нерухоме майно, витягом з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру, державного акту на право користування землею, витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 37 - 48).

Контролюючим органом на адресу позивача було направлене податкове повідомлення-рішення №0-2004 від 26.03.2020 р., форми "Ф" з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 року у сумі 22945,24 грн. (а.с. 12).

Також, контролюючим органом на адресу позивача було направлене податкове повідомлення-рішення №0-2004 від 26.03.2020 р., форми "Ф" з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 року у сумі 5268,41 грн. (а.с. 13).

Не погоджуючись із таким рішенням контролюючого органу позивач з метою захисту порушених прав звернувся до Харківського окружного адміністративного суду.

По суті спірних вимог суд зазначає наступне.

Згідно із приписами ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство", фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

З матеріалів справ вбачається, що позивач є головою селянського (фермерського) господарства "Колос" а його майно - будівля сараю по АДРЕСА_2 з подальшим пристосуванням її під майстерню використовується для потреб селянського (фермерського) господарства "Колос".

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що майно позивача - будівля сараю по вул. Центральній за №1 з подальшим пристосуванням її під майстерню - відноситься до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власником в оренду, лізинг, позичку.

Суд зазначає, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки входить до складу податку на майно (ст. 265 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1. ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. "ж" п.266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування: будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Суд, аналізуючи зазначений законодавчий припис, приходить до висновку, що його застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 Податкового кодексу України). Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.266.6.1 п. 266.6 ст. 266 Податкового кодексу України).

За визначенням підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Застереження в підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України щодо цілей глави 1 розділу ХIV Податкового кодексу України не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, термін "сільськогосподарський товаровиробник" має інше змістовне навантаження.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року у справі № 0340/1905/18.

Приписами підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України передбачено податкова пільга, в тому числі і для фізичних осіб, свідчить і подальше законодавче уточнення правового регулювання. Законом України від 23.11.2018 №2628-VIII, підпункт "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України викладено в новій редакції, згідно з якою не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Тобто, законодавець уточнив з 01.01.2019, що сільськогосподарським товаровиробником є юридичні і фізичні особи.

Встановлена підпунктом "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України пільга стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Суд наголошує, що як вбачається з матеріалів справи, позивачем дотримані всі 2 умови, так, позивач є сільськогосподарським товаровиробником, а об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Відтак, вищезазначена нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в силу положень пункту "ж" підпункту 266.2.2. пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду 04 грудня 2018 року у справі № 540/2206/19 від 24.04.2020.

Таким чином, суд приходить до висновку, що наявні достатні та необхідні правові підстави для застосування пп. "ж" п. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України.

Суд наголошує, що позивач посилався ще на одну підставу для користування пільгою зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки - застосування пільги пенсіонера за віком до ОСОБА_1 .

З цього приводу суд зазначає, що Рішенням №155-VІІ від 31.01.2017 р. позачергової XIV сесії VІІ скликання Крисинської сільської ради Богодухівського району Харківської області було вирішено внести зміни до положення про ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Крисінської сільської ради (а.с. 50 - 51). Так, згідно із змінами внесеними до положення про податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки було доповнено перелік осіб, які звільняються від сплати податку з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, пунктом "пенсіонери за віком" (а.с. 52 - 59, 61 - 62).

В матеріалах справи міститься пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 06.10.2015р., яке підтверджує, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с. 60).

Також, суд наголошує, що про наявність зазначеної пільги позивач повідомляв контролюючий орган відповідною заявою про проведення звірки даних щодо права на користування пільгою зі сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки (а.с. 69 - 70).

Однак, контролюючий орган листом №1870/Б/20-40-50-05 від 14.11.2019 року відмовив у наданні такої пільги позивачу, посилаючись не відсутність документу, який підтверджує пільгову категорію (а.с. 71).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач повторно звернувся до контролюючого органу та надав документ, який підтверджує наявність пільги у позивача (а.с. 72). Однак, зазначене звернення неправомірно було проігнороване контролюючим органом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до норм статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесений судовий збір у сумі 1122,93 грн. Відповідно до вимог чинного законодавства комісія за послуги банка не стягується з відповідача.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 258, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2004 від 26.03.2020 р., форми "Ф" з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 року у сумі 22945,24 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-2004 від 26.03.2020 р., форми "Ф" з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2019 року у сумі 5268,41 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 1122,93 грн. (одна тисяча сто двадцять дві гривні дев`яносто три копійки).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 листопада 2020 року.

Суддя Н.А. Полях