Справа № 120/2779/20-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2779/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Комар П.А.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

05 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ткач В.В.,

представника відповідача - Білобородової В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області № 011 від 20.05.2020 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.10.2017 між Виконавчим комітетом Жмеринської міської ради (далі - Виконавчий орган влади) та ОСОБА_1 (далі - Користувач) укладено Договір про надання в користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій. Так, відповідно до договору, Виконавчий орган влади надає Користувачу в користування місце за адресою: АДРЕСА_1 .

16.11.2017 Жмеринською міською радою видано Дозвіл № 7 ОСОБА_1 на розміщення зовнішньої реклами. Адреса місця розташування спеціальної конструкції зовнішньої реклами: АДРЕСА_1 .

23.04.2020 посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області складено протокол № 012 про порушення законодавства про рекламу, в якому зазначено, що суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 , місце здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_2 здійснила розміщення реклами, що містить інформацію або зображення, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності, що є порушенням вимог ч.3 ст.7 Закону України "Про рекламу", ч.2 "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу", затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 № 693.

Також, 23.04.2020 відповідачем винесено вимогу № Вих-7.4/2902-20 в порядку ч.2 ст.27 Закону України Про рекламу, в якій вказано, що відповідно до ч.2 ст.26 Закону України Про рекламу та на підставі звернення Жмеринської міської ради з метою здійснення владних повноважень, в межах контролю за дотриманням законодавства про рекламу суб`єктами господарювання виявлено: рекламу, що містить інформацію або зображення, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності, що є порушенням вимог ч.3 ст.7 Закону України Про рекламу, ч.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 р. № 693. Таким чином, в даній вимозі відповідач вимагав в термін до 04.05.2020 надати до Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області наступні документи:

- витяг з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, на підставі якого здійснюється господарська діяльність;

- копію договору (дозволу на/про розміщення об`єкту зовнішньої (внутрішньої) реклами;

- копію ліцензії, яка засвідчує право на провадження виду діяльності (у випадку, якщо вид діяльності підлягає ліцензуванню);

- інформацію про загальну вартість розповсюдженої реклами (накладні, рахунки, акти виконаних робіт та інше) без урахування сум внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Також вказано, що дана вимога поширюється на рекламний об`єкт, що розміщений на спеціальній стаціонарній конструкції у АДРЕСА_1 ).

04.05.2020 на вимогу відповідача від 23.04.2020 за № Вих-7.4/2902-20, яка отримана позивачем 04.05.2020, ОСОБА_1 до ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області надіслано копію дозволу на розміщення зовнішньої реклами № 7 від 16.11.2017 та надано пояснення, що зазначене зображення розміщено безоплатно, у зв`язку із чим немає можливості надати інформацію про загальну вартість розповсюдженої реклами (накладні, рахунки, акти виконаних робіт та інше) без урахування сум, внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

06.05.2020 відповідачем винесено вимогу № Вих-7.4/3209-20 в порядку ч.2 ст.27 Закону України Про рекламу (отримана позивачем 08.05.2020), в якій повідомлено, що 20 травня 2020 року об 10-00 годині у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Вінницькій області в м.Вінниця, вул.Максимовича, 19 каб. 204 (речення не закінчено). Далі зазначено, що дана вимога поширюється на рекламний об`єкт, що розміщений на спеціальній стаціонарній конструкції у АДРЕСА_1 .

Крім того, повідомлено, що згідно ч.6 ст.27 Закону України "Про рекламу" за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами спеціально уповноваженому органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Додатково повідомлено, що відповідно п.16 "Порядку накладення штрафів з порушення законодавства про рекламу", затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 № 693 справу про порушення рекламного законодавства буде розглянуто за відсутності позивача.

У свою чергу до суду відповідачем надано вказану вимогу від 06.05.2020 № Вих-7.4/3209-20, в якій зазначено, що відповідач повідомляє, що розгляд справи про порушення рекламного законодавства відбудеться 20 травня 2020 року об 10-00 годині у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Вінницькій області в м.Вінниця, вул.Максимовича, 19 каб. 204 (тобто, речення закінчено).

В подальшому, протоколом № 012 від 20.05.2020 засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу відносно ОСОБА_1 , за результатами розгляду справи встановлено: 23 квітня 2020 року здійснено порушення законодавства про рекламу, а саме: розміщення реклами, що містить інформацію або зображення, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності, що є порушенням вимог ч.3 ст.7 Закону України "Про рекламу", ч.2 Порядку накладення штрафів з порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 № 693, тому Листом від 23 квітня 2020 року суб`єкту господарювання запропоновано надати перелік документів, що необхідні для провадження у справі про порушення законодавства про рекламу.

Також зазначено, що ОСОБА_1 надала всі необхідні документи, крім вартості реклами.

Отже, при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу, ОСОБА_1 , яка є розміщувачем, розмістила вищевказану рекламу з порушенням вимог ч.3 ст.7 Закону України Про рекламу, ч.2 Порядку накладення штрафів з порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 № 693.

Таким чином, 20.05.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби у Вінницькій області винесено Рішення № 011 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

У цьому рішенні зазначено, що при здійсненні контролю за дотриманням законодавства про рекламу, щодо захисту прав споживачів реклами, стосовно ОСОБА_1 на підставі матеріалів справи та протоколу від 20 травня 2020 року встановлено: 23 квітня 2020 року здійснено порушення законодавства про рекламу, а саме: розміщення реклами, що містить інформацію або зображення, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності, яка розміщена на спеціальній стаціонарній конструкції у АДРЕСА_1 , що є порушенням вимог ч.3 ст.7 Закону України "Про рекламу", ч.2 Порядку накладення штрафів з порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою КМУ від 26.05.2004 № 693. Керуючись ст.27 Закону України "Про рекламу", вирішено: за замовлення розповсюдженої реклами, забороненої законом та неможливість встановлення вартості реклами передбачена відповідальність, згідно п.1 ч.2 та ч.7 ст.27 Закону України Про рекламу накласти на ОСОБА_1 штраф у розмірі 5083,00 грн. та зобов`язання сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету.

Вважаючи рішення відповідача протиправним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що встановлений в ході судового розгляду справи факт недотримання ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області законодавчо встановлених вимог щодо належного повідомлення позивача про дату час та місце розгляду справи є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування рішення № 011 від 20.05.2020 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Засади рекламної діяльності в Україні, відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами визначає Закон України "Про рекламу".

Так, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про рекламу", реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Приписами частини 1 статті 3 Закону України "Про рекламу" встановлено, що законодавство України про рекламу складається з цього Закону та інших нормативних актів, які регулюють відносини у сфері реклами.

Частинами першою, третьою статті 7 Закону України "Про рекламу" визначено, що основними принципами реклами є: законність, точність, достовірність, використання форм та засобів, які не завдають споживачеві реклами шкоди.

Реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Згідно із ч.1 ст.26 Закону України "Про рекламу" контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за дотриманням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Частинами другою, третьою статті 26 Закону України "Про рекламу" встановлено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право: вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства; вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю; надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень; приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження; приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону; подавати необхідні документи, давати пояснення; отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них; оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.27 Закону України "Про рекламу" відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, зокрема, рекламодавці, винні:

у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом;

у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами;

у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом;

у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту;

у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно.

Відповідно до ч.4 ст.27 Закону України Про рекламу центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладають штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Повторне вчинення перелічених порушень протягом року тягне за собою накладення штрафу у подвійному від передбаченого за ці порушення розмірі.

Частинами 7, 8 ст.27 Закону України "Про рекламу" встановлено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу у розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Питання щодо накладення штрафів на осіб, винних у порушенні законодавства про рекламу врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок).

Так, пунктом 1 цього Порядку передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм.Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку № 693 передбачено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, на рекламодавців і розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно п.8-9 Порядку рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в розмірі 300 і більше неоподатковуваних мінімумів доходів громадян приймається виключно уповноваженою посадовою особою Держспоживінспекції.

Підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Відповідно до п.10 Порядку протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

Пунктами 11-14 Порядку передбачено, що за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду.

До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи.

Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Посадові особи Держспоживінспекції та її територіальних органів, які розглядають справу:

перевіряють відповідність реклами вимогам законодавства до змісту та достовірності реклами, порядку її виготовлення і розповсюдження;

отримують документи, усні чи письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, що стосується порушень законодавства про рекламу;

готують попередні висновки і вносять їх на розгляд Голови Держспоживінспекції, його заступників, начальників територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступників.

Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

У відповідності до п.15 Порядку з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, Головою Держспоживінспекції, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками може бути призначена експертиза.

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи (п.16 Порядку).

Згідно із п.18 Порядку за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Судом встановлено, що 06.05.2020 відповідачем винесено вимогу № Вих-7.4/3209-20 в порядку ч.2 ст.27 Закону України Про рекламу (отримана позивачем 08.05.2020), в якій вказано: "Повідомляю, що 20 травня 2020 року об 10-00 годині у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Вінницькій області в м.Вінниця, вул.Максимовича, 19 каб. 204. Дана вимога поширюється на рекламний об`єкт що розміщений на спеціальній стаціонарній конструкції у АДРЕСА_1 ...", тобто, суд звертає увагу, що перше речення є незакінченим та з нього неможливо встановити, що, в даному випадку, відповідач хотів повідомити ОСОБА_1 .

Поряд з цим, у вимозі від 06.05.2020 № Вих-7.4/3209-20, долученій до відзиву, вже зазначений текст наступного змісту: "Повідомляю, що розгляд справи про порушення рекламного законодавства відбудеться 20 травня 2020 року об 10-00 годині у Головному управлінні Держпродспоживслужби у Вінницькій області в м.Вінниця, вул.Максимовича, 19 каб. 204", тобто речення є закінченим, змістовним та з нього можливо встановити, яку відповідач хотів донести інформацію.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив не спростовує та не заперечує факту внесення змін до вимоги Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 06.05.2020 № Вих-7.4/3209/20, а лише зазначає, що дана вимога оскаржена не була, клопотань про перенесення розгляду справи не надходило, тому справа розглядалася за відсутності позивача.

Поряд з цим, суду не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи про порушення рекламного законодавства.

Відтак, позивач не була обізнана з місцем, датою та часом розгляду її справи. А отже, права позивача на участь у розгляді її справи було порушено.

Колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. В даному випадку, порушення відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення рекламного законодавства потягло за собою порушення права позивача надавати пояснення щодо суті правопорушень, подавати відповідні докази на підтвердження своєї позиції та скористатися правовою допомогою.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що встановлений в ході судового розгляду справи факт недотримання ГУ Держпродспоживслужби у Вінницькій області законодавчо встановлених вимог щодо належного повідомлення є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування рішення № 011 від 20.05.2020 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.

Відповідно до положень ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного суду України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норма права, викладених у постановах Верховного Суду.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 09 листопада 2020 року.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.