Справа № 818/845/16
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 818/845/16

адміністративне провадження № К/9901/27981/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув в судовому засіданні без повідомлення сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Сумський завод продовольчих товарів» до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області, Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості з відшкодування податку на додану вартість, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2016 (суддя - Прилипчук О.А.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 (головуючий суддя - Старосуд М.І., судді: Лях О.П., Яковенко М.М.) у справі № 818/845/16.

встановив:

У липні 2016 року Приватне акціонерне товариство «Сумський завод продовольчих товарів» (далі - ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - ДПІ у м. Сумах), Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області(далі - УДКС України у Сумському районі) в якому, з урахуванням уточнень, просило:

визнати протиправною бездіяльність ДПІ у м. Сумах щодо неподання до УДКС України у Сумському районі висновку про суми відшкодування податку на додану вартість щодо відшкодування з бюджету на користь ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів» 437000,00 грн. за декларацією за січень 2016 року;

зобов`язати ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області направити висновок до УДКС України у Сумському районі про суми відшкодування з бюджету податку на додану вартість ПрАТ «Сумський завод продтоварів» за декларацією за січень 2016 року в сумі 437000грн.

стягнути з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Сумський завод продтоварів» бюджетне відшкодування з податку на додану вартість у сумі 437000,00 грн., заявлене до відшкодування у декларації за січень 2016 року та пеню в сумі 25732,86грн., а всього 462732,86грн.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2016, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016, позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Сумах щодо неподання до управління ДКС України у Сумському районі висновку про суми відшкодування податку на додану вартість щодо відшкодування з бюджету на користь ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів» 437000,00 грн. за декларацією за січень 2016 року.

Зобов`язано ДПІ у м. Сумах подати до УДКС України у Сумському районі висновок про суми відшкодування податку на додану вартість щодо відшкодування з бюджету ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів» 437000,00 грн. за декларацією за січень 2016 року.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів» пеню у розмірі 25732,86 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, СДПІ з ОВП у м. Луганську оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Луганського окружного адміністративного суду від 07.12.2015, ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 30.06.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

В обґрунтування доводів касаційної скарги відповідач зазначає, що у зв`язку з оскарженням в судовому порядку наказу про призначення документальної перевірки така перевірка не проведена, тоді як бюджетне відшкодування податку на додану вартість здійснюється за результатами перевірки; судами попередніх інстанцій не враховано те, що в силу положень статті 200 Податкового кодексу України та з урахуванням правового висновку Верховного Суду України, стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість не є правильним способом захисту прав платника податку.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 22.02.2016 позивачем до Сумської ОДПІ подано податкову декларацію з податку на додану вартість за січень 2016 року, розрахунок суми бюджетного відшкодування, що підлягає сплаті на поточний рахунок позивача в розмірі 437000,00 грн. та подано заяву про бюджетне відшкодування.

Сумською ОДПІ проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів» щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2016 року, про що складено Довідку у формі висновку № 6/18-15-042/375160 від 23.03.2016.

За результатами вказаної камеральної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про наявність достатніх підстав, що свідчать про необхідність проведення документальної позапланової перевірки, а саме: податковий кредит сформовано за рахунок підприємств ризикової категорії, що задіяні у формуванні схемного податкового кредиту («транзитерів», «податкових ям»), у тому числі по ланцюгам поставки.

27.04.2016 Головним управлінням ДФС у Сумській області прийнято наказ № 304 про призначення документальної позапланової виїзної перевірки ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів», щодо достовірності декларування заявленої платником податку до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість за січень 2016 року.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 по справі № 818/545/16, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 02.09.2016, задоволено адміністративний позов ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів». Визнано протиправним та скасовано наказ в.о. начальника ГУ ДФС у Сумській області Мазуренка О.В. за №304 від 27.04.2016 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Публічного акціонерного товариства «Сумський завод продовольчих товарів».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.05.2017 зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 818/545/16 залишено без змін.

Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у Сумському районі Сумської області за № 03-34/1027 від 13.07.2016, за період з 22.04.2016 по 11.07.2016 органи ДФС не надавали висновків про суми відшкодування податку на додану вартість ПрАТ «Сумський завод продтоварів», а також такий висновок на час вирішення даної справи судами не надавався.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) та строки проведення розрахунків визначено положеннями статті 200 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктами 200.10 - 200.12 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою контролюючим органом з дня, наступного за днем закінчення терміну проведення камеральної перевірки, у разі якщо камеральна перевірка проведена не була або за результатами проведення перевірки податкове повідомлення-рішення не було надіслано платнику податку у строк, визначений цим Кодексом.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Таким чином, обов`язок податкового органу, протягом п`яти днів з моменту закінчення перевірки, направити до органу казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування встановлений Податковим кодексом України.

ДПІ у м. Сумах Головного управління ДФС у Сумській області провела камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності ПАТ «Сумський завод продовольчих товарів» щодо суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за січень 2016 року 23.03.2016 і лише 27.04.2016 наказом Головного управління ДФС у Сумській області № 304 призначено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Сумський завод продовольчих товарів», який скасовано постановою Сумського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 по справі № 818/545/16, яка набрала законної сили.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2016 року позивач не отримав податкового повідомлення-рішення, а тому сума бюджетного відшкодування 437000 грн. є узгодженою, однак податковий орган в порушення наведених законодавчих норм протягом п`яти днів з моменту закінчення перевірки, не направив до органу казначейської служби висновок із зазначенням суми бюджетного відшкодування.

За правилами пункту 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Згідно з пунктом 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

На суми податку, не відшкодовані протягом визначених статтею 200 Податкового кодексу України строків, які вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ, нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Неподання органом державної податкової служби після закінчення судового оскарження до органу Державного казначейства України висновку із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, та непогашення у зв`язку з цим заборгованості бюджету з ПДВ, не позбавляє платника податку права пред`явити вимоги про стягнення зазначеної пені.

Враховуючи положення пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, ПАТ «Сумський завод продовольчих товарів» на суму бюджетної заборгованості з ПДВ донараховано пеню з дати виникнення заборгованості по 11.07.2016 включно.

Так, сума пені на бюджетну заборгованість з податку на додану вартість за період прострочення з 07.04.2016 по 11.07.2016 складає 25732,86 грн.

Податковим органом ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не було надано зауважень щодо розрахунку розміру пені.

Враховуючи викладене, Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для стягнення спірної суми пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість.

Наведене застосування пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України узгоджується з правовим висновок Верховного Суду України, висловленим у постанові від 03.06.2014 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Завод «Південкабель» до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Харкові Державної податкової служби, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області про стягнення суми.

Аналогічні висновки щодо застосування наведених норм права викладено й у постанові Верховного Суду від 14.03.2019 у справі № 822/553/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Славутський комбінат «Будфарфор» до Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області, Славутського управління Державної казначейської служби України Хмельницької області про стягнення коштів.

Отже, рішення судів першої та апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог є правильними та підлягають залишенню без змін.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Сумах Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 28.09.2016 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30.11.2016 у справі № 818/845/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова