Справа № 620/2153/20
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року Чернігів Справа № 620/2153/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить: визнати протиправними та скасувати рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 24.03.2020 № 25-01-51-06-18; податкові повідомлення-рішення від 04.06.2019 № , від 04.06.2019 № ; податкову вимогу від 03.06.2020 № 234626-53.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що при прийнятті рішення про накладення штрафів та визначенні суми податкового боргу, відповідачем не було враховане рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2018, яким було зменшено суму доходів та розмір грошового зобов`язання з 230915,14 грн. до 71457,31 грн. та по військовому збору з 19324,93 грн. до 5954,78 грн. Вказує, податкові що повідомлення-рішення від 04.06.2019 № , № та податкова вимога від 03.06.2020 № 234626-53 про нарахування штрафів є протиправними, оскільки визначають суму штрафів з сум грошового зобов`язання, які не відповідають задекларованим доходам за 2016 рік. Позивач стверджує, що ним сплачено податковий борг, тому у відповідача були відсутні підстави для винесення рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 24.03.2020 № 25-01-51-06-18.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на правомірність винесення відповідачем оскаржуваних рішень, оскільки за результатами камеральної перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування було встановлено порушення позивачем термінів сплати податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військовою збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування. Також вказав, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області встановлені факти, що були підставою для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а саме наявність податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Посадовою особою Головного управління ДФС у Чернігівській області було проведено камеральні перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування ОСОБА_1 , про що складено акти перевірки від 13.04.2019 № 910/25-01-53-06-25/ НОМЕР_1 та № 911/25-01-53-06-25/ НОМЕР_1 (а.с. 54, 55).

Перевіркою встановлено порушення позивачем пункту 179.7 статті 179 Розділу IV глави II Податкового кодексу України, а саме: порушення ОСОБА_1 термінів сплати податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

За наслідками вказаних перевірок контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 04.06.2019 № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію за затримку сплати грошових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 46183,03 грн. та від 04.06.2019 № , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну (фінансову) санкцію за затримку сплати грошових зобов`язань по військового збору в сумі 3868,59 грн. (а.с. 56-57, 58-59).

У зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів та відповідно до підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України відповідачем винесено рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 24.03.2020 № 25-01-51-06-18 (а.с. 63).

Також 22.05.2020 посадовою особою Головного управління ДПС у Чернігівській області було проведено камеральні перевірки своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування ОСОБА_1 , про що складено акти перевірки № 1199/25-01-53-05-25/ НОМЕР_1 та № 1200/25-01-53-05-25/ НОМЕР_1 (а.с. 13, 14), якими встановлено порушення ОСОБА_1 термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування.

03.06.2020 відповідачем було надіслано позивачу податкову вимогу № 234626-53, відповідно до якої загальна сума податкового боргу (штрафні фінансові санкції) складає 36178,19 грн. (а.с. 60).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

За приписами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Згідно пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах, зокрема: при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 20%: за податковим повідомленням-рішенням від 04.06.2020 № за несплату грошового зобов`язання в розмірі 230915,15 грн., за податковим повідомленням-рішенням від 04.06.2020 № 002427306 за несплату грошового зобов`язання в розмірі 19342,95 грн., а також за не сплату узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, винесено податкову вимогу від 03.06.2020 № 234626-53.

Водночас, як слідує з рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.01.2018 № 825/2062/17 судом встановлено, що сумою доходів ФОП ОСОБА_1 , за 2016 звітний рік, є сума в розмірі 396985,05 грн. Саме на цю суму має бути нараховано податок з доходів фізичних осіб (18%) та військовий збір (1,5%), отже розмір цих платежів становить 71457,31 грн. та 5954,78 грн. відповідно. ФОП ОСОБА_1 11.01.2018 було подано до Чернігівської ОДПІ уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, в якій визначено грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 71457,31 грн. та по військовому збору в сумі 5954,78 грн. Головним управлянням ДФС у Чернігівській області невірно визначено суму загального річного оподатковуваного доходу, а відтак невірно розраховано суму грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та по військовому збору, що було усунуто ФОП ОСОБА_1 шляхом подання уточнюючої декларації.

Отже, судовим рішенням встановлено безпідставність збільшення податкових зобов`язань позивачу, тому оскаржувані рішення, які прийняті без урахування уточнюючої податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Крім того, факт сплати позивачем податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 71457,31 грн., військового збору в сумі 5954,78 грн., а також штрафу за затримку сплати в сумі 14291,46 грн. та в сумі 1190,96 грн. підтверджується копіями квитанцій (а.с. 20).

В силу вимог підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до підпункту 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 статті 299 Податкового кодексу України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

Враховуючи те, що в рішенні про анулювання реєстрації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 02.04.2020 № 25-01-51-06-18 відсутнє посилання на відповідний акт перевірки, позивач заперечує проти існування відповідної заборгованості, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови і порядок прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку, а тому оскаржуване рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями частини першої, пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

З матеріалів справи слідує, що позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2964,30 грн. згідно квитанцій від 15.06.2020 № 0.0..1, від 27.07.2020 № 0.0..1 та понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. згідно квитанції до прибуткового косового ордера від 12.06.2020.

Крім того, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. позивачем надано: договір про надання правничої допомоги від 12.06.2020, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 309, розрахунок суми судових витрат.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю, тому на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області судовий збір в розмірі 2964,30 грн. та понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернігівській області від 04.06.2019 № та від 04.06.2019 № ; податкову вимогу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 03.06.2020 № 234626-53; рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області про анулювання реєстрації платника єдиного податку від 24.03.2020 № 25-01-51-06-18.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2964,30 грн. та понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.11.2020.

Суддя В.О. Непочатих