Справа № 560/2191/20
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2191/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

10 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - "Хмельницька атомна електрична станція" в інтересах державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - "Хмельницька атомна електрична станція" в інтересах державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного Управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування до пільгового стажу роботи періодів з 22.08.1992 по 21.06.1993, з 22.06.1993 по 31.01.1994, з 09.06.2003 по 14.03.2005 та з 15.03.2005 по 03.07.2007 за списком №1;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди з 22.08.1992 по 21.06.1993, з 22.06.1993 по 31.01.1994, з 09.06.2003 по 14.03.2005 та з 15.03.2005 по 03.07.2007 до пільгового стажу за Списком №1 та призначити пенсію з урахуванням вказаних періодів з 18.08.2019.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним незарахування Головним управлінням пенсійного фонду України в Хмельницькій області до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1, періодів роботи з 22.08.1992 по 21.06.1993, з 22.06.1993 по 31.01.1994, з 09.06.2003 по 14.03.2005 та з 15.03.2005 по 03.07.2007 при призначенні пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати до пільгового стажу роботи позивача за Списком №1, періоди з 22.08.1992 по 21.06.1993, з 22.06.1993 по 31.01.1994, з 09.06.2003 по 14.03.2005 та з 15.03.2005 по 03.07.2007 та здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням вказаних періодів з 18.08.2019 з врахуванням виплачених сум.

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати у зв"язку з порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення. З підстав викладених в апеляційній скарзі, апелянт просить прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач направив на адресу суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки вважає, що судом вірно встановлено всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19.09.2020 позивач звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення/перерахунок пенсії, до якої, зокрема, додав копію довідки відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 14.08.2019 №05-418.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №42 від 05.11.2019, позивачу призначено пенсію з 18.08.2019.

При цьому, листом відповідача від 28.12.2019 Т-2192-П-02.26-04, позивача повідомлено, що до пільгового стажу роботи за Списком №1 не враховано періоди роботи: - з 22.08.1992 по 21.06.1993, оскільки відсутні матеріали атестації робочих місць за даний період (вперше атестацію робочих місць проведено 22.06.1998); - з 22.06.1993 по 31.01.1994, оскільки атестація робочого місця за посадою електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювання електростанцій дільниці з ремонту засобів автоматики зовнішніх об`єктів (ЗАЗО) згідно наказу від 22.06.1998 №409к не проводилась; - з 09.06.2003 по 14.03.2005, оскільки атестація робочого місця електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій групи з ремонту верхнього блоку (ВБ) дільниці з ремонту механічної частини систем управління захисту реактора верхнього блока (СУЗ М та ВБ) служби з обслуговування систем управління захисту реактора та ремонту верхнього блока (СУЗ Р та ВБ) згідно наказу від 09.06.2003 № 795к не проводилась; - з 15.03.2005 по 03.07.2007, оскільки атестація робочого місця за посадою електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань електростанцій групи з ремонту датчиків та допоміжних улаштувань систем внутрішньо-реакторного контролю (СРВК) лабораторії систем внутрішньо-реакторного контролю (СВРК) згідно наказу від 09.06.2003 № 795к не проводилась.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, врахувавши висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 520/15025/16-а, дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками Хмельницького окружного адміністративного суду. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з ст. 24 Закону № 1058-ІV, за кожний повний рік стажу на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за Списком № 1 до страхового стажу додатково зараховується по одному року стажу. За відсутності стажу роботи, встановленого п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається при зверненні за пенсією у період з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року за наявності не менше 27 років 6 місяців страхового стажу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України № 442 від 01.08.1992 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з п. 4.4 Порядку №383, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Отже, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що висловлені у постанові від 19 лютого 2020 року по справі №520/15025/16-а, визначено, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, Велика Палата Верховного Суду вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник".

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження пенсійного органу щодо такої підстави не врахування до пільгового стажу роботи за Списком №1 спірних періодів роботи позивача, як відсутність матеріалів атестації робочих місць чи не проведення атестації робочого місця, є безпідставними.

Відповідно до довідки відокремленого підрозділу "Хмельницька атомна електрична станція" державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" №05-72 від 24.01.2020, судом встановлено, що з 22.08.1992 по 21.06.1993, з 22.06.1993 по 31.01.1994, з 09.06.2003 по 14.03.2005 та з 15.03.2005 по 03.07.2007 позивач працював на посадах, що відносяться до робіт з особливо шкідливими умовами праці за Списком № 1, та користувався додатковою відпусткою.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що не зарахування пенсійним органом до пільгового стажу позивача зазначених вище періодів роботи за списком №1, є протиправним та таким, що порушує права та інтереси останнього.

Отже, за результатом апеляційного розгляду справи колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що дії відповідача у спірних правовідносинах, що виникли між сторонами не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення в оскаржуваній частині відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.