Справа № 540/1036/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1036/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 02.04.2020 року №хС6731/502/АВ/П/ІП-ФС, -

встановив:

I. Зміст позовних вимог

22 квітня 2020 року Міське комунальне підприємство "Херсонелектротранс" (надалі - позивач, МКП "Херсонелектротранс"), від імені якого діє адвокат Верещака О.М., звернулося до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області (надалі - відповідач, ГУ Держпраці в Херсонській області), у якому просить визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 02.04.2020 р. №ХС/6731/502/АВ/П/ІП-ФС.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що при прийняті оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013 року № 509 (далі - Порядок №509) щодо строків повідомлення суб`єкта господарювання про одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначені в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку № 509.

01.06.2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позов, яким не визнає позовні вимоги, оскільки відповідачем дотримано процедуру прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 02 квітня 2020 року № ХС6731/502/АВ, а саме, на адресу позивача 20.02.2020 року направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю №01-08/1/471, яке отримано представником позивача. В повідомленні позивачу рекомендувалось в строк до 31 березня 2020 року надати оригінали або належним чином завірені копії матеріалів, документів та інших доказів, що спростовують порушення законодавства про працю. Натомість, позивачем не надано запропонованих документів у зв`язку з чим керівником ГУ Держпраці у Херсонській області винесено спірну постанову.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 24.04.2020 року позовну заяву залишено без руху.

05.05.2020 року недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою від 12.05.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 статті 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. (ст. 258 КАС України).

Згідно з частиною 2 статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Частиною 4 ст. 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

02.04.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 набув чинності Закон України № 731-IX від 18 червня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені у зв`язку зі встановленням карантину (відповідно Закону № 540-IX від 30 березня 2020 року) закінчуються через 20 днів, тобто 06.08.2020 року.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

У період з 03.02.2020 р. по 12.02.2020 р. відповідно до ст.259 КЗпП України, ч.3 ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п.п. 16, 27 Порядку здійснення держаного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ № 823 від 21.08.2019 року, на підставі службового посвідчення № 502, посадовою особою ГУ Держпраці в Херсонській області проведено інспекційне відвідування юридичної особи - МКП "Херсонелектротранс", в ході якого встановлено факт невиконання пункту 1 припису № ХС4707/1751/АВ від 10.10.2019 р., що складено акт №ХС6731/502/АВ від 12 лютого 2020 року, який підписано в.о. керівника об`єкта відвідування Житченко І.В.

20.02.2020 року відповідачем на адресу МКП "Херсонелектротранс" направлено повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю №01-08/1/471, в якому підприємству запропоновано до 31 березня 2020 року надати оригінали або належним чином завірені копії матеріалів, документів та інших доказів, що спростовують порушення законодавства про працю. Повідомлення отримано представником МКП "Херсонелектротранс" за дорученням 24.02.2020 року.

02.04.2020 року відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ХС6731/502/АВ/П/ІП-ФС, якою за невиконання п.1 припису №ХС4707/1751/АВ/П від 10.10.2019 на підставі абз.9 ч.2 ст.265 КЗпП України на позивача накладено штраф у розмірі 4723,00 грн.

Вважаючи, що дане рішення прийнято відповідачем з порушенням процедури, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України " Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05 квітня 2007 року № 877-V ( далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Частиною 4 статті 2 цього Закону України передбачено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 затверджено Положення Про Державну службу України з питань праці, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з частиною 1 статті 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Порушення законодавства про працю, за які до юридичних і фізичних осіб підприємців, що використовують найману працю, застосовуються штрафи, визначені у частині 2 статті 265 КЗпП України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (надалі - Порядок №509), який визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Згідно з пунктом 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Відповідно до пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Згідно з пунктом 4 Порядку №509 під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

VI. Оцінка суду

Зміст наведених вище правових норм свідчить, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. Підставою для накладення штрафів є виявлені під час інспекційного відвідування суб`єкта господарювання порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, зафіксовані в акті.

Як встановлено судом постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 02.04.2020 року №хС6731/502/АВ/П/ІП-ФС вмотивована не виконанням керівництвом МКП "Херсонелектротранс" пункту першого припису № ХС4707/1751/АВ/П від 10.10.2019 р., у зв`язку з чим до позивача застосовано штраф у розмірі 4 723,00 грн. відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

При цьому, позивач не заперечує, що керівництвом МКП "Херсонелектротранс" не виконано вказаний припис відповідача.

Разом з тим, єдиною підставою з якою представник позивача пов`язує скасування постанови про накладення штрафу від 02.04.2020 р. №ХС/6731/502/АВ/П/ІП-ФС є пропущення відповідачем п`ятиденного строку, передбаченого абз. 2 п. 3 Порядку № 509, яким передбачено, що про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Надаючи правову оцінку вказаному доводу представника позивача, суд вказує про таке.

Суд відмічає, що 12 лютого 2020 року відповідачем складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ХС6731/502/АВ. Акт інспекційного відвідування підписано в.о. директора МКП "Херсонелектротранс" Житченко І.В., один примірник акту представник підприємства отримав нарочно 12.02.2020 року, про що міститься підпис в акті інспекційного відвідування.

Разом з тим, документами, які передбачені вказаним пунктом Порядку № 509 та перелічені в абз. 3- 7 пункту 2 цього Порядку, серед інших, є також акт, складений за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису, а у даному випадку це акт інспекційного відвідування № ХС6731/502/АВ від 12 лютого 2020 року, який підписано в.о. керівника об`єкта відвідування Житченко І.В. та отриманий нарочно 12.02.2020 р.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. (пункт 2 ч. 1 ст. 5 КАС України).

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Натомість, зі змісту позову не вбачається, які негативні наслідки виникли або в чому полягає порушення прав позивача через не отримання від уповноваженої посадової особи відповідача письмового повідомлення про одержанням останнім акту інспекційного відвідування № ХС6731/502/АВ від 12.12.2020 р., який в той же день був отриманий в.о. керівника МКП "Херсонелектротранс".

Враховуючи вказане, суд вважає, що інспекційне відвідування відповідачем проведено за наявності підстав, визначених п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю від 21 серпня 2019 р. № 823, в межах встановлених строків та з дотриманням відповідної процедури.

Додатково суд зазначає, що процедурні порушення не можуть бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень за виключенням, якщо таке порушення вплинуло або могло вплинути на правильність оскаржуваного рішення.

Тобто в залежності від характеру таких порушень наслідками можуть бути нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: "протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків" і, на противагу йому, принцип "формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення".

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція неодноразово викладена Верховним Судом у своїх рішенням, зокрема, у постанові від 10.07.2019 (справа №804/639/18).

З урахуванням вищевикладеного, саме собою порушення відповідачем п`ятиденного строку на повідомлення позивача про дату отримання акту інспекційного відвідування №ХС6731/502/АВ від 12.02.2020 року не має своїм наслідком скасування постанови про накладення штрафу від 02.04.2020 р. №ХС/6731/502/АВ/П/ІП-ФС, оскільки таке порушення не спростовує правових підстав для накладення штрафу, викладених в постанові про накладення штрафу.

Тобто, за умови додержання вимог абз.2 п.3 Порядку №509, спірна постанова не могла бути іншою, як наслідок таке порушення є неістотним та не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була складена уповноваженою посадовою особою відповідача за результатами розгляду справи про накладення штрафу за порушення позивачем законодавства про працю на підставі акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №ХС6731/502/АВ від 12.02.2020 р.

При цьому, повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 20 лютого 2020 року №01-08/1/471 з пропозицією до 31.03.2020 року надати матеріали, документи та інші докази, які спростовують порушення законодавства про працю, було надіслано позивачу рекомендованим листом, що підтверджується повідомленням про вручення 24 лютого 2020 року поштового відправлення №564.

Натомість, отримавши 24.02.2020 р. вказане повідомлення позивач в строк до 31 березня 2020 року, тобто протягом 26 робочих днів, не надав відповідачу документи, які спростовують порушення законодавства про працю.

Вказані обставини додатково підтверджують дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваної постанови.

VІІ. Висновок суду

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі "Федорченко та Лозенко проти України", відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що у ході розгляду справи позивачем не спростовано факт порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, а відповідачем доведено правомірність його прийняття суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.

VІІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України не передбачено відшкодування судових витрат суб`єкту владних повноважень у разі відмови в задоволенні позову позивачу - юридичній особі.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог Міського комунального підприємства "Херсонелектротранс" (місце знаходження 73003, м. Херсон, вул. Залаегерсег, буд. 12, ) до Головного управління Держпраці у Херсонській області (місце знаходження 73003, м. Херсон, вул. Тираспільська, буд. 1, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112040100