Справа № 280/2876/20
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/2876/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Енергодарської міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 ( суддя першої інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі №280/2876/20 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, в якій позивач просила:

1) визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 04.04.2020;

2) визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

3) зобов`язати Виконавчий комітет Енергодарської міської ради розглянути запит від 04.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Енергодар вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.04.2020 позивач звернувся (надіслав лист) до відповідача з запитом про надання публічної інформації. Запитувалася наступна інформація (документи): 1) надати інформацію про наявність на території м.Енергодар вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд; 2) відповідь надіслати за адресою: АДРЕСА_1 . Запит, відповідачем отримано - 07.04.2020. Відповідач не надав відповідь на запит на отримання інформації впродовж п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Станом на 29.04.2020 минуло - 16 робочих днів (з 07.04.2020 по 29.04.2020). Не надання відповідачем запитуваної інформацію (документів), є протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує право позивача на отримання інформації.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 .

Визнано протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Енергодарської міської ради щодо недотримання встановленого ч.1 ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 на інформацію від 04.04.2020.

Зобов`язано Виконавчий комітет Енергодарської міської ради надіслати на адресу ОСОБА_1 відповідь за результатами розгляду її запиту від 04.04.2020 на отримання публічної інформації.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, зокрема, тому, що запит позивача про надання публічної інформації відповідач отримав 07.04.2020 року, а 10.04.2020 року була направлена відповідь на адресу заявника.

Позивач не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що позивач звернулась до відповідача із запитом від 04.04.2020 на отримання публічної інформації, в якій просив: 1) надати інформацію про наявність на території м.Енергодар вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд; 2) відповідь надіслати за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6).

У підтвердження надіслання вказаного запиту на адресу відповідача позивачем надано до суду Фіскальний чек, згідно з яким 04.04.2020 через АТ "Укрпошта" надіслано лист рекомендований на адресу відповідача (номер відправлення 830) (а.с.6).

За інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" відправлення з номером 830 вручено адресату 07.04.2020 (а.с.7)

На екземплярі запиту від 04.04.2020 на отримання публічної інформації, наданого до суду відповідачем, міститься штамп Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 07.04.2020 та вхідний №020/01-05-18-Б/П (а.с.34).

У листі відповідача від 08.04.2020 за №01-05-18-Б/0475 на адресу позивача зазначено: "… Розглянувши Ваш запит від 07.04.2020 вхідний №020/01-05-18-Б/П про наявність на території міста Енергодара вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд, виконавчий комітет Енергодарської міської ради повідомляє, що на теперішній час на території міста Енергодара відсутні вільні землі запасу, які б можливо було передати безоплатно у власність під вищезазначені цілі. …" (а.с.35).

Відповідачем надано до суду Витяг з реєстру на відправлену кореспонденцію з 01 по 30 квітня 2020 року, згідно з яким на адресу ОСОБА_1 10.04.2020 було надіслано документ за №01-05-17-Б/0475 (а.с.36).

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено норми Закону України "Про доступ до публічної інформації", позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом (ст. 1 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону № 2939 доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За змістом вимог ч. 1-4 ст. 19 Закону № 2939 запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Розпорядниками інформації є суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (ч. 1 ст. 13 Закону № 2939).

Нормою ч.4 ст. 13 Закону № 2939 визначено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Згідно з частинами 1, 4 статті 20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Аналізуючи вищенаведені норми, суд зазначає, що будь-яка особа має право звернутися із запитом на інформацію до розпорядника інформації у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача, а розпорядник повинен надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Проте норми Закону №2939-VІ та інших нормативно-правових актів не визначають порядку направлення відповіді на запит простою чи рекомендованою кореспонденцією, а тільки встановлюють строки, протягом яких така відповідь повинна бути надана.

Відповідно до Пленуму Вищого адміністративного суду України у постанові від 29.09.2016 року № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону № 2939 розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. При вирішенні питання, в який момент часу цей обов`язок вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою, суди повинні за аналогією застосовувати положення ч. 9 ст. 103 КАС України (ст. 120 КАС України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку. Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (п. 66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270).

З матеріалів справи встановлено, що відповідач надав копію витягу з реєстру на рекомендовану (просту) кореспонденцію відправлену поштою, без відмітки (печатки) відділення зв`язку про його прийняття.

На переконання колегії суддів, з врахуванням положень до п.66 Правил надання послуг поштового зв`язку, вказана вище копія витягу з реєстру є належним доказом ненаправлення позивачу відповіді на поданий запит, та свідчить про наявність бездіяльності в діях позивача.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМ України від 05.03.2009 №270, належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень відповіді на запит позивача є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

Натомість у матеріалах справи такі докази відсутні.

При цьому, з покликанням на ч.2 ст.77 КАС України, яка встановлює обов`язок відповідача доказувати правомірність свого рішення, дій чи бездіяльності, суд зазначає, що при вирішені справи взяв до уваги обставини щодо відсутності доказів направлення відповідачем відповіді на поданий запит, оскільки створення відповіді в системі діловодства та направлення відповіді не є тотожними поняттями.

Таким чином, відповідач порушив право позивача на доступ до публічної інформації, яке включає в себе не лише право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Енергодарської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2020 в адміністративній справі №280/2876/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Повний текст постанови складено 05.11.2020 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва