Справа № 1.380.2019.003508
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 1.380.2019.003508
адміністративне провадження № К/9901/28197/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стрелець Т.Г., перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 1.380.2019.003508 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу та рішення, зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в :
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової чатини-польова пошта НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, у якому з урахуванням збільшених позовних вимог просив суд:
- скасувати наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 №2282 від 24.11.2016 про результати службового розслідування за фактом застосування зброї та отримання травми старшим солдатом ОСОБА_1 16.11.2016;
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому 1 групи інвалідності пов`язаної із проходженням військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , зазначене у протоколі №6 від 25.01.2019 відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу військовослужбовцю ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням 1 групи інвалідності 06.06.2017 пов`язаної із проходженням військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №957 у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність;
- стягнути з Військової частини-польова пошта НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн; стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини-польова пошта НОМЕР_1 №2282 від 24.11.2016 про результати службового розслідування за фактом застосування зброї та отримання травми старшим солдатом ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнано протиправним та скасовано пункт 13 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому 1 групи інвалідності пов`язаної із проходженням військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 , зазначене у протоколі №6 від 25.01.2019 відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу військовослужбовцю ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням йому 1 групи інвалідності 06.06.2017 пов`язаної із проходженням військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №957 у розмірі 120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.
Не погодившись з судовим рішенням першої та апеляційної інстанції, 26 жовтня 2020 року Міністерство оборони України направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 1.380.2019.003508, та постановити нове рішення яким в позові відмовити повністю.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян: Шевцова Н.В. головуючий суддя (суддя-доповідач), судді Данилевич Н.А., Мацедонська В.Е.
Суддею-доповідачем Шевцовою Н.В. та суддями Данилевич Н.А., Мацедонською В.Е. заявлено самовідводи, які обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 КАС України, а саме, без урахування спеціалізації.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 листопада 2020 року. задоволено заяви суддів Шевцової Наталії Володимирівни, Данилевич Надії Андріївни, Мацедонської Вікторії Едуардівни про самовідвід. Відведено суддів Шевцову Наталію Володимирівну, Данилевич Надію Андріївну, Мацедонську Вікторію Едуардівну від участі у розгляді справи за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі №1.380.2019.003508.
Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 листопада 2020 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стрелець Т.Г., судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В., справу передано головуючому судді.
Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із такого.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Із системного аналізу наведених положень процесуального закону можна зробити висновок, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначено передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах а, б, в та г п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
При цьому касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на фактичні обставини справи, цитати нормативних актів із абстрактним зазначенням, що судом першої та апеляційної інстанції ухвалено судове рішення з порушенням вимог чинного законодавства України, тому рішення суду є незаконним, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень у розумінні статті 328 КАС України.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15.01.2020 №460-IX, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.
Керуючись статтями 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі № 1.380.2019.003508 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя Т. Г. Стрелець