Справа № 520/15592/2020
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

11 листопада 2020 р. Справа № 520/15592/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича (61022, м. Харків, пр-т Незалежності, буд. 5), Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові (61024, м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/6), Державного реєстратора державної реєстрації прав власності Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича (62801, Харківська обл., смт. Печеніги, вул. Незалежності, буд. 5), треті особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення №42329597 від 01.08.2018 року Державного реєстратора Печенізької РДА Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про внесення змін до державного реєстру шодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_3 , зміну адреси: АДРЕСА_3 .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення №42645801 від 21.08.2018 року приватного нотаріуса ХМНО Куксіна Станіслава Юрійовича про внесення змін до державного реєстру шодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлений шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, позивач в прохальній частині позовних вимог просить суд поновити пропущений з поважних причин строк на оскарження рішення №42329597 від 01.08.2018 року Державного реєстратора Печенізької РДА Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича та рішення №42645801 від 21.08.2018 року приватного нотаріуса ХМНО Куксіна Станіслава Юрійовича.

В обґрунтування пропуску строку в позовній заяві позивачем зазначено, що про існування оскаржуваних рішень їй стало відомо з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.07.2020 року №217636070 сформованою приватним нотаріусом ХМНО Гавриловим Е.В. Вказані причини позивач вважає поважними, тому просить суд поновити їй строк на звернення до суду з даним адміністративним позовом, та зазначає, що строк звернення до суду розпочався у позивача з 24.07.2020 року, а саме з дати отримання зазначеної інформаційної довідки.

Між тим, суд не приймає до уваги вказані обставини як поважні причини пропуску строку звернення до суду з наступних підстав.

Суд зазначає, що факт отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.07.2020 року №217636070 не є тотожнім з днем, коли позивач дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав і не може свідчити про те, що позивачу не було відомо раніше про те, що відбулась реєстрація переведення житлової квартири АДРЕСА_4 на нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 -4-7 по АДРЕСА_3 , оскільки відповідно до іншої, долученої позивачем до позовної заяви, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, яка була сформована, ще 15.07.2019 року, відповідачеві - ОСОБА_2 належить на праві власності нежитлові приміщення першого поверху №4-1 - 4-7.

Таким чином, позивач 15.07.2019 року вже був обізнаний про реєстрацію переведення житлової квартири АДРЕСА_4 на нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 -4-7 по АДРЕСА_3 .

А отже, 15.07.2019 року - дата з якої позивач повинен був та міг дізнатись на підставі яких рішень внеслись зміни до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлового приміщення першого поверху №4-1 - 47-7 по АДРЕСА_3 , зазначені обставини також підтверджується наявними в матеріалах справи відповіді Архівного відділу ХМР від 23.05.2019 року та листом Департаменту ХМР від 01.08.2019 року, з яких вбачається, що позивачка зверталась для встановлення зазначеної інформації.

Вирішуючи питання про поважність пропущеного строку для звернення із даними вимогами, суд також враховує низку рішень Європейського суду з прав людини, в яких зазначено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" від 28.10.1998 зазначено, що обмеження не буде сумісним з п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою".

Існування процесуальних строків на оскарження судових рішень зумовлене вимогами щодо забезпечення швидкого та ефективного розгляду справ, дисциплінування поведінки учасників процесу. Саме тому закон передбачає різноманітні способи визначення проміжку часу, протягом якого такі учасники можуть здійснити свої процесуальні права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Суд одноголосно постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (п. 53 рішення).

Слід зазначити, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже саме з моменту, коли позивач дізналась, що відбулась зміна статусу спірного приміщення з житлового в нежитлове, розпочався відлік строку на звернення до суду із позовними вимогами про скасування рішення №42329597 від 01.08.2018 року Державного реєстратора Печенізької РДА Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича та рішення №42645801 від 21.08.2018 року приватного нотаріуса ХМНО Куксіна Станіслава Юрійовича.

Таким чином, позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та не підтверджені належними доказами.

При викладених вище обставинах, суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, адже сутність зазначеного інституту полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Втім, наведені позивачем обставини пропуску ним строку на звернення до суду із даними вимогами таким критеріям не відповідають.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже позивачу необхідно звернутися до суду з обґрунтованою заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даними вимогами, зазначивши інші причини, які перешкоджали вчасно звернутися до суду із даними вимогами.

Керуючись статтями ст. 160, ст. 161, 169, 171, 172, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича (61022, м. Харків, пр-т Незалежності, буд. 5), Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові (61024, м. Харків, вул. Студентська, буд. 5/6), Державного реєстратора державної реєстрації прав власності Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича (62801, Харківська обл., смт. Печеніги, вул. Незалежності, буд. 5), треті особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Надати позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

Копію ухвали невідкладно надіслати позивачу. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Спірідонов М.О