Справа № 1.380.2019.004378
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.004378

адміністративне провадження № К/9901/21117/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Гончарової І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №1.380.2019.004378 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертрейд Компані» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

УСТАНОВИВ:

21.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №1.380.2019.004378 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Овертрейд Компані» до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою Верховного Суду від 07.09.2020 касаційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом надання до суду платіжного доручення щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 38 420,00 грн, визначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави (підстав). Копію вказаної ухвали скаржником одержано 18.09.2020.

30.09.2020 до Верховного Суду надійшов лист Галицької митниці Держмитслужби щодо усунення недоліків касаційної скарги, у якому скаржником конкретизовано підстави, на яких подається касаційна скарга, та клопотання щодо продовження строків для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 28.09.2020).

06.10.2020 на електронну адресу Верховного Суду надійшов лист Галицької митниці Держмитслужби, яким надіслано квитанцію про сплату судового збору від 01.10.2020 №2568 та заявлено клопотання залишити без розгляду клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги. 08.10.2020 на адресу суду надійшов цей же лист, надісланий засобами поштового зв`язку 06.10.2020.

Відповідно до Реєстру підтверджень оплат із Казначейства судовий збір за подання касаційної скарги у справі №1.380.2019.004378, сплачений платіжним дорученням від 01.10.2020 №2568 у сумі 38 420,00 грн, зараховано 02.10.2020.

Щодо підстав касаційного оскарження скаржником зазначено, що підставою для звернення з даною касаційною скаргою є пункт 2 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з необхідністю відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, та пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутня правова позиція суду касаційної інстанції щодо застосування норми права, а саме пункту 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України щодо обов`язку декларанта подавати документи для підтвердження заявленої митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних та таких, що піддаються обчисленню.

На думку скаржника, судом апеляційної інстанції безпідставно застосовано правові позиції Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 у справі №21-498а15, оскільки відповідно до положення частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд апеляційної інстанції посилався на постанову Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, проте, на думку скаржника, правова позиція Верховного Суду побудована на інших фактичних обставинах справи.

Необхідність відступлення від правової позиції Верховного Суду щодо застосування норми права (статті 53 Митного кодексу України) зумовлена тим, що декларування товару в межах однієї поставки дає можливість митному органу ідентифікувати подані до митного оформлення документи із даною поставкою, проте у разі декларування товарів в межах одного контракту, але за різними поставками, повинні бути подані документи, які чітко дають можливість митному органу пересвідчитись в тому, що оплата здійснена саме за тією поставкою, за якою товар заявлено до митного оформлення, та повинні піддаватися обчисленню.

Колегія суддів зауважує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 08.07.2020 також урахував правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, від 21.12.2018 у справі №815/1670/17, від 29.01.2019 у справі №815/6827/17, від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, проте скаржником не аргументовано, у чому, на його думку, полягає помилковість застосування Восьмим апеляційним адміністративним судом цих позицій.

Касаційна скарга також містить посилання на переоцінку доказів, оцінка яким була надана судами під час розгляду справи. З врахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції не має права вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку, тобто не усунуто недоліки касаційної скарги, встановлені в ухвалі від 07.09.2020.

Відповідно до частини 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, та в зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, касаційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись статтями 169, 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі №1.380.2019.004378 повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Судді І.А. Васильєва
І.А. Гончарова В.П. Юрченко