Справа № 340/4671/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/4671/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача-1: Заступника начальника Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Стальнікової Віти Вікторівни, вул. Покоровська,67, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область,27100

до відповідача-2: Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), вул. Покоровська,67, м. Новоукраїнка, Кіровоградська область,27100

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020 р. ВП №63205284, винесену заступником начальника Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Стальніковою В.В.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувані постанова є протиправною, оскільки винесена з порушенням встановленого законодавством строку, також у постанові управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області від 25.02.2020 року №134927 дописані від ріки ідентифікаційний код та дата народження.

Ухвалою суду від 21.10.2020 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування.

06.11.2020 року від відповідача 1 надійшов відзив, відповідно до якого, вимоги позивача не визнає повністю. Зазначивши, що виконавче провадження відкрито у відповідності до вимог ч.5 ст.26 ЗУ "Про виконавче провадження", з урахуванням п.4 ч.1 ст.12 зазначеного закону. Таким чином, строк пред`явлення виконавчого документа не пропущений, а отже, дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження цілком законні. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання учасники справи не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У такому випадку фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч. 4 ст. 229 КАС України, не здійснюється.

Перевіривши наявні матеріали справи та визначивши відповідні їм правовідносини сторін, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 25.02.2020 року заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу №134927, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 адміністративно - господарський штраф у розмірі 8500 грн.

У постанові зазначено, що вона набирає законної сили 25.02.2020р., та строк пред`явлення до виконання - 25.05.2020р.

До Новоукраїнського районного відділу Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) поштовою кореспонденцією від Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області надійшла заява про примусове виконання та постанова за № 134927 про застосування адміністративно-господарського штрафу, видана 25 лютого 2020 року Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про стягнення з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 грн., яка 10.06.2020 року державним виконавцем повернута стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

03 липня 2020 року державним виконавцем повторно повернено виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження".

02.10.2020 року до відділу знову надійшла заява про відкриття виконавчого провадження № 72321/28/24-20 від 21.09.2020 року та постанова № 134927 видана 25 лютого 2020 року Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про стягнення з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 8500,00 грн.

06.10.2020 року відповідачем - 1 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №63205284 з примусового виконання постанови Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про застосування адміністративно - господарського штрафу №134927 від 25.02.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважаючи вказану постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження такою, що прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що, відповідно до закону, підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 р. (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження, далі Закон № 1404-VIII).

Згідно з ст.1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII встановлено, що, відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015р., визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті. Підпунктами 29, 15, 65 пункту 5 вказаного Положення встановлено, що завданням Укртрансбезпеки є складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляд справ про адміністративні правопорушення, накладення адміністративних стягнень у випадках, передбачених законом, здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, здійснення інших повноважень, визначених законом.

Зі змісту Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006р. №1567, вбачається, що адміністративно-господарські штрафи накладаються шляхом винесення керівником (або його заступником) органу державного контролю (Укртрансбезпеки чи її територіального органу) відповідної постанови, яка є обов`язковою для виконання правопорушником.

Згідно з ч. 5 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001р. №2344-III адміністративно-господарські штрафи стягуються відповідно до закону центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), і зараховуються до Державного бюджету України.

Таким чином, суд вважає, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, у розумінні п.7 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, є виконавчим документом та, за умови відсутності факту добровільного виконання такого рішення органу державного контролю, вона підлягає примусовому виконанню.

Стаття 4 Закону України № 1404-VIII визначає вимоги до виконавчого документа.

Частина 1 цієї статті говорить, що у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Частиною 3 статті 4 вказаного Закону визначено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Частиною 5 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Зі змісту вказаної постанови №134927 слідує, що датою набрання постановою законної сили є 25.02.2020 року, постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення, строк пред`явлення постанови до виконання до 25.05.2020року (включно).

Двічі повідомленням про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 10.06.2020 року та 03.07.2020 року вищезазначена постанова поверталася стягувачу.

Частиною 5 ст. 12 Закону №1404 передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

До суду не було надано, в якості доказу стороною відповідача, саме звернення Управління Укртрансбезпеки у Кіровоградській області про примусове виконання постанови за № 134927 про застосування адміністративно-господарського штрафу в період з 25.02.2020 року по 25.05.2020 року, тому суд, на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що виконавчий документ вперше пред`явлено до примусового виконання поза межами встановленого строку, та, як наслідок, відсутні підстави для застосування в подальшому ч.5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження".

Суд не приймає до уваги твердження позивача про неналежне оформлення виконавчого документу, оскільки окремі несуттєві недоліки заповнення постанови за № 134927 є неістотними недоліками, позивачем не було зазначено, що це недостовірна інформація, та не можуть бути підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки, відкриття виконавчого провадження відбулося із порушень законодавства України у сфері примусового виконання рішень, зокрема щодо строків звернення постанови за № 134927 до примусового виконання, суд приходить до висновку про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020 р. ВП №63205284, у зв`язку з чим вказана постанова підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020 р. ВП №63205284, винесену заступником начальника Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Стальніковою В.В.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Новоукраїнського районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) судові витрати у сумі 840,80грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко