Справа № 2а/1570/8165/2011
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 2а/1570/8165/2011
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року по справі № 2а/1570/8165/2011 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку статті 383 КАС України, в якій заявник просив суд визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо перерахунку та виплати пенсії з 13.08.2008 відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 № 14/1029 на виконання судового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі № 2а/1570/8165/11, а також такими, що ускладнюють виконання зазначеного рішення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що тривалий час він намагався шляхом листування з ГУ ПФУ в Одеській області та виконавчою службою отримати належне нарахування пенсії та, у зв`язку з відмовою, звернувся до фахівців. Згідно з висновками проведеного експертно - економічного дослідження, не підтверджується донарахування ГУ ПФУ в Одеській області суми пенсії у розмірі 2 357,92 грн та встановлено дійсну суму нарахування пенсії, відповідно до рішення суду. Відповідно до висновку експертно-економічного дослідження № 1408/08 від 29.08.2014, досліджено надані документи («довідки розміру грошового забезпечення» Головного Управління МВС України, «Розрахунки пенсії по інвалідності» Пенсійного фонду України про видачу пенсіонеру ОСОБА_1 ). Встановлено, що сума у розмірі 2 357,92 грн донарахування пенсії ОСОБА_1 , який визначено ГУ ПФУ в Одеської області у листі від 19.06.2013 № 803/я-11, на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі № 2а/157/8165/2011, документально не підтверджується. Також проведеним експертно-економічним дослідженням встановлено, що за період з 13.08.2008 по 01.01.2012 відповідно до вимог постанови Одеського окружного адміністративного суду від 17.12.2012 по справі № 2а/157/8165/2011, підлягає донарахуванню сума у розмірі 94 959,45 грн, без урахування сум індексації пенсії. Позивач просив донарахувати та сплатити суму несплаченої пенсії у розмірі 94 959,45 грн, без урахування сум індексації пенсії, та додав копію експертно-економічного дослідження № 1408/08 від 29.08.2014. Однак отримав відписку від ГУ ПФУ в Одеській області, в якій повторювалась інформація з листа № 803/я-11 від 19.06.2013 та, в загалі не йшлося про надані Позивачем, висновки експертно - економічного дослідження № 1408/08 від 29.08.2014. Нібито ГУ ПФУ в Одеській області взагалі не отримувало і не розглядало матеріали експертно-економічного дослідження. Через те, що посадові особи ГУ ПФУ в Одеській області протиправно, нехтуючи вимогами статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», порушили його право на перерахунок пенсії, яке виникало на підставі встановлення інвалідності та постанови Одеського окружного адміністративного суду по справі № 2-а/1570/8165/2011 від 17.12.2012, позивач змушений був звернутись за захистом своїх прав до Європейського суду з прав людини. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини № 64511/12 від 19.11.20015 за заявою Позивача (Application по. 15099/14) про невиконання рішення національного суду, порушення розумних строків розгляду справи та стягнення моральної і матеріальної шкоди було затверджено сатисфакцію (мирову угоду) з урядом держави Україна, якою держава Україна зобов`язалась виконати рішення національного суду від 17.12.2012 по справі № 2-а/1570/8165/2011. Таким чином, держава Україна визнала факти порушень статті 6 пункту 1 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 20.01.2016 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В., на підставі розгляду службової записки в.о. Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини від 04.12.2016 № 704/12.0.1-48-16 про виконання рішення Європейського суду з прав людини № 64511/12 від 19.11.2015 було відкрито виконавче провадження № 49868375. Керівництво ГУ ПФУ в Одеській області надавало інформацію, яка не відповідає дійсності, тобто неправдиву інформацію, не тільки Позивачу, а ще до Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України; до прокуратури України та до Пенсійного фонду України. Надання неправдивої інформації дало підстави для неодноразового прийняття протиправних рішень Департаментом державної виконавчої служби про закриття виконавчих проваджень у 2016 та 2019 роках. Старший державний виконавець Департаменту виконавчої служби ОСОБА_2 вчинив протиправні дії, які виразилися у внесенні завідомо неправдивих даних у Вимогу державного виконавця № 467/23 від 23.08.2016 до Департаменту фінансового забезпечення та обліку Міністерства юстиції України про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду, а саме безпідставно встановив суму 2 357,92 грн, яка нібито складає заборгованість перед Позивачем, відповідно до постанови суду від 17.12.2012 по справі № 2а/1570/8165/2011.

Після протиправного внесення неправдивих даних у вимозі державного виконавця № 467/23, старшим державним виконавцем Сіренко С.В. було вчинено незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.09.2016, якою нібито встановлено те, що рішення національного суду від 17.12.2012 по справі № 2а/1570/8165/2011 виконано, на підставі перерахування заборгованості у сумі 2 357 гривень 92 копійки. 27.04.2018 Іллічівський міський суд Одеської області в результаті розгляду адміністративної справи № 501/536/17 визнав протиправними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренко С.В. щодо внесення відомостей до Вимоги державного виконавця № 467/23 від 23.08.2016 про встановлення розміру заборгованості перед позивачем та скасував вимогу державного виконавця № 467/23 від 23.08.2016 року про виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду та постанову від 13.09.2016 щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 49868375.

Через невиконання Державою мирової угоди, відповідно до якої Держава зобов`язалась виконати рішення національного суду по адміністративній справі № 2а/157/8165/2011, та протиправних дій посадовців виконавчої служби та ГУ ПФУ в Одеській області, позивачу прийшлося позиватися до суду щодо визнання протиправними дій державного посадовця виконавчої служби Сіренко С.В. і посадовців ГУ ПФУ в Одеській області та встановлення розміру грошових коштів, які потрібно сплатити Позивачу Державою, відповідно до рішення по адміністративній справі № 2а/157/8165/2011.

ГУ ПФУ в Одеській області не виконало покладений на нього обов`язок щодо перерахунку та виплати позивачу пенсії у належному розмірі, з урахуванням складових грошового забезпечення, наявність права на яке встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, в іншій справі, за період з 13.08.2008 по 30.09.2010, чим допустило протиправну бездіяльність щодо належного пенсійного забезпечення позивача.

17.08.2020 ГУ ПФУ в Одеській області надало до суду першої інстанції заперечення на зазначену заяву, згідно з якими Управління просить залишити її без задоволення. Так, на виконання рішення суду по справі № 2а/1570/8165/2011 позивачем пред`явлено до виконання виконавчий лист, в результаті чого старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області Булахевічем С.В. 21.08.2013 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 38939720. Отже позивач дізнався про порушення своїх прав коли звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області, а заява про визнання протиправними дії Головного управління була подана до суду лише 11.08.2020, тобто, після закінчення строку на її пред`явлення, встановленого статтею 383 КАС України.

Одеський окружний адміністративний суд окремою ухвалою від 20.08.2020 заяву позивача в порядку визначеному статтею 383 КАС України по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій - задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не перерахунку та невиплати ОСОБА_1 пенсії відповідно на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 від 17.12.2012 та відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 № 14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, пенсійний орган звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати та винести ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не враховано, що позивач надав заяву після закінчення строку на її пред`явлення;

- платіжним дорученням від 06.09.2016 № 623 сплачена заборгованість по рішенню національного суду в розмірі 2 357,92.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, допустив протиправну бездіяльність, чим порушив підтверджені рішенням суду права позивача на отримання перерахованої пенсії.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Одеський окружний адміністративний суд постановою від 17.12.2012 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив частково, зокрема зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок з 13.08.2008 та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 за № 14/1029. Постанова суду набрала законної сили 21.05.2013.

В подальшому позивач звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:

- скасувати перерахунок пенсії по інвалідності, на підставі додатку (довідки) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії у сумі 3 647 грн 83 коп.;

- визнати протиправними дії посадовців Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку пенсії та, в подальшому, недонарахування та невиплати йому суми пенсійних нарахувань по інвалідності;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача не донараховану та несплачену суму пенсії по інвалідності, що складає - 92 295, 08 грн та 72 273, 46 грн, у тому числі за період з 1 червня 2013 року по 31 липня 2015 року сума складає 68 760,09 грн та за період з 31 липня 2015 року по 1 лютого 2016 року сума складає 3 513,37 грн компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат» від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 13 серпня 2008 року, відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2011 року за № 14/1029, де вислуга років становить: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дні;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача моральну шкоду у сумі 30 000 грн та понесені ним витрати на експертне дослідження.

Іллічівський міський суд Одеської області рішенням від 19 січня 2017 року по справі № 501/2172/15-а у задоволенні позову відмовив.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 23 березня 2017 року по справі № 501/2172/15-а апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року скасував, прийняв нову постанову, якою позов задовольнив частково: визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не перерахунку та невиплати ОСОБА_1 пенсії відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2011 року за № 14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2011 року за № 14/1029, з урахуванням процентної надбавки за вислугу років підполковника ОСОБА_1 , а саме: у календарному обчисленні - 21 рік 4 місяці 28 днів, у пільговому обчисленні - 29 років 8 місяців 23 дня, починаючи з 13 серпня 2008 року по 30 вересня 2010 року з урахуванням перерахованих та виплачених сум пенсії; в решті позовних вимог відмовив.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.07.2020 постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 19 січня 2017 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року скасувавав; провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів закрив.

В зазначеній постанові ВС/КАС зазначив, що оскаржувані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо перерахунку та виплати пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 13 серпня 2008 року, відповідно до подання Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29 вересня 2011 року за № 14/1029, на виконання судового рішення у справі № 2а/1570/8165/2011, можуть бути оскаржені відповідно до статті 383 КАС України.

Позивач отримав вищезазначену постанову ВС/КАС від 24.07.2020 по справі № 501/2172/15-а рекомендованим листом 31.07.2020, після чого 06.08.2020 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, у зв`язку із чим просив суд визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду із даною заявою, так як об`єктивна обставина права на звернення до суду із даною заявою виникла тільки 31.07.2020 (після отримання постанови ВС/КАС).

Згідно з частиною 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Суд першої інстанції правильно, враховуючи встановлені із поданих матеріалів та обставини справи, а також беручи до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.07.2020, ухвалою від 12.08.2020 постановив визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для звернення до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України щодо виконання постанови ОСОБА_1 від 17.12.2012 по справі № 2а/1570/8165/2011.

Отже, колегія суддів не погоджується із доводом апеляційної скарги щодо пропущення ОСОБА_1 спеціального строку на звернення до суду в порядку статті 383 КАС України.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За змістом частин 1, 2, 4 статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

На підставі частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За правилами статті 372 КАС України у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення. Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно зі статтею 378 КАС України передбачена можливість відстрочення і розстрочення виконання, зміна чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до цієї норми за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Слід зазначити, що відповідач не звертався до суду із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення суду.

За змістом частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підставі частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

За правилами частин 1, 5 статті 249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, якщо в ході розгляду заяви щодо протиправності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, поданої відповідно до статті 383 КАС України, суд установить наявність підстав для її задоволення, він має право постановити окрему ухвалу, в порядку, передбаченому статті 249 КАС України.

З огляду на те, що відповідач не виконав рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 2а/1570/8165/2011 та не звертався до суду із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення суду з метою вжиття судом нових заходів чи встановлення інших строків для реалізації вказаного рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач, допустив протиправну бездіяльність, чим порушив підтверджені рішенням суду права позивача на отримання перерахунку та виплати пенсії.

Доводи апелянта, що позивач надав заяву після закінчення строку на її пред`явлення оскільки позивач дізнався про можливе порушення своїх прав коли звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби управління юстиції, а саме 21.08.2013, колегія суддів не сприймає, оскільки позивач мав обґрунтоване припущення щодо належної поведінки суб`єкта владних повноважень в контексті виконання судового рішення, що набрало законної сили.

З приводу доводу апеляційної скарги з того приводу, що платіжним дорученням від 06.09.2016 № 623 сплачена заборгованість по рішенню національного суду в розмірі 2 357,92 грн колегія суддів відхиляє, оскільки суб`єктом владних повноважень перераховано лише надбавку за вислугу років в сумі 2 357,92 грн. В той же час, сума посадового окладу в розмірі 1150 грн не відповідає сумі посадового окладу, яка зазначена у подані Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ МВС України в Одеській області від 29.09.2011 № 14/1029, а саме: 1600 грн тощо; сам перерахунок здійснено тільки з 01.01.2012, а пенсія за період з 13.08.2008 по 31.12.2011 не перерахована та не виплачена у повному обсязі.

Всі інші доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків та незгодою з рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі № 2а/1570/8165/2011, що є не припустимим, оскільки останнє набрало законної сили та підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а окрему ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Домусчі С.Д. Семенюк Г.В.