Справа № 642/7148/16-а
Суддя: Гримайло А. М.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10.11.2020
Справа № 642/7148/16-а
Провадження №2-ар/642/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м.Харків

Ленінський районний суд м.Харкова в складі головуючого-судді Гримайло А.М., секретар судового засідання Самотой В.С., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про роз`яснення постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

19.10.2020 через канцелярію суду позивач подав заяву про роз`яснення рішення суду від 05.12.2016, а саме: дати роз`яснення чи слід розуміти, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.12.2016р., справа № 642/7148/16а, провадження № 2-а/642/308/16 до Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області суд зобов`язав вказане Управління до виконання вимог ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в цілому, без будь-яких обмежень або виключень з цієї статті, а саме проводити виплату пенсії за вислугу років на умовах, зазначених у вказаній постанові, та у разі підвищення заробітної плати працівникам прокуратури проводити перерахунки пенсії згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-11 з розрахунку 90% від щомісячної (чинної) заробітної плати без обмеження її максимального розміру. Перерахунок пенсії проводити за документами пенсійної справи та документами (в тому числі інформацією або довідкою відповідного органу прокуратури про заробітну плату, що містить необхідні дані (умови та складові заробітної плати) по посаді, з якої особа була звільнена на пенсію), додатково поданими пенсіонером, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, якої особа вийшла на пенсію.

Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання надав заяву з проханням розглядати справу без його участі.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви, суд вважає, що заява про роз`яснення постанови не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови ОСОБА_1 , рішенням №850256 від 04.11.2016 року, у проведені перерахунку пенсії. Зобов`язано Харківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області провести перерахунок призначеної, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми заробітної плати, визначеної в довідці прокуратури Харківської області від 04.11.2016 р. №18-741 без обмеження її максимального розміру та провести відповідні виплати, з 01 грудня 2015 року.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2017 року постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 залишено без змін.

Судове рішення набрало законної сили 24.01.2017.

Суд зазначає, що конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим Кодекс адміністративного судочинства України не містить, а зі змісту приписів ст.254 КАС України вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

В п.19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 Про судове рішення в адміністративній справі зазначено, що роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є незрозумілим. При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд вказує на те, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли останнє є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що повинні здійснювати його виконання.

Згідно п. 6 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі №7 від 20.05.2013, зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Суд також зазначає, що підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням судового рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акту, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Відтак, процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв (здоровий глузд, зрозумілість для звичайної розумної людини без юридичної освіти).

Виходячи з системного тлумачення положень статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснено може бути постанову чи ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тому, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, якщо таке право надане Кодексом адміністративного судочинства України.

Водночас, в рішенні суду від 05.12.2016 чітко та зрозуміло викладено зміст відповідного судового рішення, рішення викладено з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства.

Також слід зазначити, що під час вирішення заяви про роз`яснення судового рішення, суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або додатково обґрунтовувати та наводити мотиви прийнятого рішення.

Питання, на які ОСОБА_1 хоче отримати роз`яснення у порядку ст. 254 КАС України, поставлені ним у такому аспекті, що вимагають зміни змісту вже прийнятого рішення, а це діючим законодавством не передбачено і є неприпустимим.

Позивачем фактично порушується питання про зміну рішення, у тому числі додаткового роз`яснення мотивів ухваленого рішення, що не є підставою до роз`яснення рішення.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі Hirvisaari v. Finland, заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

Враховуючи наведені обставини, суд зазначає, що рішення Ленінського районного суду м.Харков від 05.12.2016 року, є зрозумілим, повним щодо всіх позовних вимог, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що заява про роз`яснення рішення задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду додаткового роз`яснення не потребує.

Керуючись ст.ст. 248, 250, 254, 256 КАС України суд, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про роз`яснення постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 05.12.2016 по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.М.Гримайло