Справа № 440/4004/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-09-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4004/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Шульга М.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача та третьої особи - Іващенко О.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського міського голови Полтавської області, третя особа - Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги (з урахуванням уточнення):

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Лубенського міського голови №21-р від 23.01.2020 "Про припинення розгляду повторних звернень гр. ОСОБА_1 " зі змінами внесеними розпорядженням Лубенського міського голови №208 від 26.08.2020;

- визнати протиправною бездіяльність Лубенського міського голови Лубенської міської ради Полтавської області, яка полягала у непередачі у встановленому порядку клопотання ОСОБА_1 від 23.12.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель міської ради за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,534 га, на розгляд пленарного засідання Лубенської міської ради Полтавської області та зобов`язати Лубенського міського голову Лубенської міської ради Полтавської області винести на розгляд пленарного засідання Лубенської міської ради і включити до порядку денного чергового пленарного засідання клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою від 23.12.2019.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

28.07.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою (з урахуванням заяви позивача про зміну позовних вимог, яка отримана судом 14.09.2020 та прийнята до розгляду) до Лубенського міського голови Полтавської області (далі - відповідач, Лубенський міський голова) про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та викликом сторін.

31.08.2020 року відповідач надав до суду копію розпорядження Лубенського міського голови Полтавської області № 208р від 26.08.2020 року "Про внесення змін до розпорядження № 21-р від 23.01.2020 року" (оскаржуваного у цій справі).

У судовому засіданні 02.09.2020 року на клопотання представника відповідача судом було залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської ради (далі - третя особа, Управління з питань комунального майна та земельних відносин). У цьому ж судовому засіданні позивач заявив про необхідність уточнення позовних вимог, оскільки вже після відкриття провадження у справі позивач вніс зміни до оскаржуваного розпорядження, про які позивач дізнався безпосередньо в самому судовому засіданні. Судом було оголошено перерву у судовому засіданні.

14.09.2020 року позивач надав до суду заяву про зміну позовних вимог, у якій уточнив позовну вимогу про скасування розпорядження Лубенського міського голови № 21-р від 23.01.2020 року, додавши "зі змінами, внесеними розпорядженням Лубенського міського голови № 208р від 26.08.2020 року".

Заява про зміну позовних вимог була прийнята судом з огляду на те, що оскаржуване розпорядження було змінено на стадії розгляду справи по суті та без уточнення позовних вимог розгляд справи не буде відповідати вимогам об"єктивності та повноти судового розгляду.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача із клопотаннями про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщене його нерухоме майно (нежитлове приміщення). У відповідях на вказані заяви, оформлених листами, відповідач вимагав від позивача оформити право користування земельною ділянкою на умовах, визначених земельним законодавством України. У зв`язку з неоформленням права користування землею відповідач кожен раз відмовляв у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки безоплатно у власність. Позивач вважав, що з огляду на форму та зміст зазначеної відповіді, відповідачем фактично не розглянуто в порядку діючого земельного законодавства заяви позивача, чим допущено протиправну бездіяльність. Оскаржуваними розпорядженнями відповідач прийняв рішення про припинення розгляду звернень ОСОБА_1 . Позивач вважав ці розпорядження протиправними. Стверджував, що його звернення не слід було розглядати в процедурі, передбаченій Законом України "Про звернення громадян", а у порядку, визначеному Земельним кодексом України. Таким чином його заяви не розглянуті у надлеждний спосіб. Крім того вказував, що з огляду на значну тривалість та системність бездіяльності відповідача щодо нерозгляду заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розпорядження Лубенського міського голови від 23.01.2020 №21-р та від 26.08.2020 №208 є протиправними та підлягають скасуванню.

28.08.2020 до суду від Лубенського міського голови Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Посилався на те, що позивач неодноразово звертався до міської ради із клопотаннями про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 . На звернення ОСОБА_1 йому надавалися вичерпні відповіді з роз`ясненнями та пропозиціями щодо вирішення виниклої проблеми з посиланнями на норми земельного законодавства України. Зазначив, що вирішення питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки можливе лише за умови оформлення права ОСОБА_1 користування зазначеною земельною ділянкою.

04.09.2020 до суду від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву (відповідь на відзив), у яких останній наголошував на тому, що дії відповідача на клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщене його майно за змістом та суттю не відповідають вимогам, встановленим статтею 118 Земельного кодексу України.

Третя особа письмових пояснень щодо позову не надала.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача (він же представник третьої особи) проти задоволення позовних вимог заперечував. Надав суду пояснення, у яких стверджував, що прийняття рішення за заявами ОСОБА_1 було обґрунтованим та законним. Повідомив, що прийняття рішення щодо земельної ділянки під належним ОСОБА_1 будинком (нежитловим приміщенням) є можливим тільки після оформлення (реєстрації) ОСОБА_1 прав на цю земельну ділянку. Про це позивачу неодноразово надавалося роз"яснення. Однак оскільки від ОСОБА_1 надходили постійно звернення з одного й того ж питання, відповідь про яке вже була надана, Лубенським міським головою обґрунтовано було прийнято рішення у формі оскаржуваних розпоряджень про припинення розгляду звернень ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши пояснення представників учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №92751819 ОСОБА_1 належить нежитлова будівля за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідачем не заперечується.

17.08.2017 позивач звернувся до відповідача зі заявою, у якій просив передати у власність земельну ділянку не більше 0,10 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 11.09.2017 №7-8/2538 відповідач повідомив позивача про те, що безоплатна передача земельних ділянок за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель органів влади та місцевого самоврядування не передбачена. Для зміни цільового призначення землі ОСОБА_1 необхідно отримати від міської ради дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, в порядку встановленому статтею 123 Земельного кодексу України.

25.09.2017 позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки кадастровий номер :06:069:0012, площею 0,0534 га для обслуговування будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 29.09.2017 №1-8/2680 відповідач повідомив позивача про те, що після придбання об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою ОСОБА_1 лише набув право користування земельною ділянкою, на якій такий об`єкт розміщений, без зміни її цільового призначення. Вказано, що станом на 29.09.2017 ОСОБА_1 не оформив свого права користування землею, а відповідно не набув підстав для того, щоб правомірно користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою комунальної власності, які передаються орендареві землі, відповідно ОСОБА_1 не має права звертатись до міської ради із зазначеним вище клопотанням.

Надалі, упродовж 2018 та 2019 років позивач звертався до відповідача зі заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для одержання безоплатно у власність земельної ділянки площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщене його майно.

У відповідях на вказані заяви виконавчим комітетом Лубенської міської ради вимагалося від ОСОБА_1 оформити право користування земельною ділянкою за вказаною адресою на умовах, визначених земельним законодавством України.

21.01.2020 розпорядженням міського голови Лубенської міської ради №21р "Про припинення розгляду повторних звернень гр. ОСОБА_1 " вирішено припинити розгляд звернень громадянина ОСОБА_1 з приводу надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 як повторних від однієї і тієї ж особи, з одного і того ж питання, яке неодноразово розглядалося виконавчими органами міської ради, і з якого заявнику надавались обґрунтовані і вичерпні відповіді.

26.08.2020 розпорядженням міського голови Лубенської міської ради №208р "Про внесення змін до розпорядження від 23.01.2020 №21р" вирішено внести зміни до розпорядження від 23.01.2020 №21р та викласти пункт 1 у наступній редакції: "1. Розгляд звернень громадянина ОСОБА_1 з приводу надання йому дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 як повторних від однієї і тієї ж особи, з одного і того ж питання, яке неодноразово розглядалося виконавчими органами міської ради, і з якого заявнику надавались обґрунтовані і вичерпні відповіді, припинити до оформлення ним права користування на земельну ділянку за вказаною адресою".

Позивач, вважаючи таку бездіяльність та оскаржуване розпорядження Лубенського міського голови протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), виключно до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, з-поміж іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів у розмірі - не більше 0,01 гектара.

Положеннями частини шостої статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема щодо регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною другою статті 59 Закону №280/97-ВР, рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що позивач упродовж 2017 - 2019 років (останній раз - 23.12.2019 року) неодноразово звертався до Лубенської міської ради зі заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщене його нерухоме майно.

Так, зокрема, зі змісту заяви позивача від 25.03.2019 вбачається, що до неї додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копія паспорта та ідентифікаційного коду.

Також судом встановлено й відповідач та третя особа не заперечували того, що відповідні заяви ОСОБА_1 реєструвалися виконавчим комітетом Лубенської міської ради та розглядалися у тому числі й Лубенським міським головою у порядку та на підставах Закону України "Про звернення громадян".

Нормами цього ж Закону обґрунтовані оскаржувані розпорядження про припинення розгляду звернень ОСОБА_1 (ст.8 Закону).

Суд вказує, що відповідач при розгляді звернень (заяв) ОСОБА_1 керувався законом, який не підлягав застосуванню в даному випадку.

Закон України "Про звернення громадян" (стаття 1) вказує, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

У той же час заяви (звернення) ОСОБА_1 стосувалися питань отримання у власність земельної ділянки.

Але розгляд заяв фізичних осіб про отримання у власність земельної ділянки внормовані іншим Законом і мають свої особливості, на них не поширюються процедури Закону України "Про звернення громадян".

Так, згідно з частиною першою статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Положеннями частини шостої статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положеннями статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до частини першої статті 12 Земельного кодексу України, виключно до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, з-поміж іншого, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема щодо регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з частиною другою статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З огляду на викладене, відповідач повинен був вжити дії щодо винесення у відповідній встановленій законом процедурі заяв ОСОБА_1 для розгляду на пленарному засіданні місцевої ради, яка за результатами розгляду мала прийняти рішення щодо надання чи відмову у наданні безоплатно у власність земельної ділянки.

Але на клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою відповідачем надавалися лише відповіді з роз`ясненнями та пропозиціями щодо вирішення питання користування вказаною земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що підстави для відмови у наданні дозволу, зокрема на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, визначено частиною сьомою статті 118, а також статтями 122-123 ЗК України у разі вирішення питання про надання земельної ділянки у користування.

Проте у листах відповідача не зазначено жодної підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 , передбаченої Земельним кодексом України.

Суд зазначає, що відповіді Лубенської міської ради, оформлені листами від 11.09.2017, 29.09.2017, 19.06.2018, 29.03.2019 за змістом та формою не можуть вважатися належним розглядом клопотань ОСОБА_1 у розумінні частини сьомої статті 118 ЗК України та частини другої статті 59 Закону №280/97-ВР.

Ці заяви слід було розглядати за правилами та на підставі норм Земельного кодексу України, що відповідачем вчинено не було.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Лубенського міського голови Полтавської області, яка полягає у невжитті заходів щодо забезпечення розгляду клопотання ОСОБА_1 від 23.12.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0534 га сесією Лубенської міської ради Полтавської області.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у недотриманні відповідачем процедури розгляду заяви позивача, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача вжити дії щодо винесення на розгляд пленарного засідання (сесії) Лубенської міської ради клопотання позивача від 23.12.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Оскільки відповідач, приймаючи оскаржувані розпорядження № 21-р від 23.01.2020 року та №208р від 26.08.2020 року про припинення розгляду звернень ОСОБА_1 , керувався не тим Законом, який підлягав застосуванню у даному випадку, суд прийшов до висновку, що оскаржувані розпорядження є протиправними.

ОСОБА_1 , як особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, має право на звернення з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що припинення розгляду звернень громадянина ОСОБА_1 , на підставі розпоряджень Лубенського міського голови від 23.01.2020 №21-р та від 26.08.2020 №208, фактично позбавило ОСОБА_1 на звернення до міської ради з питання одержання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, площею 0,0534 га за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розміщене його майно.

Заяви ОСОБА_1 не були розглянуті відповідачем у належний спосіб. Тому припинення розгляду його звернень є зловживанням з боку суб"єкта владних повноважень та порушує право позивача на те, щоб вони все ж були розглянуті на підставі вірно застосованого закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправним та скасування розпоряджень Лубенського міського голови від 23.01.2020 №21-р та від 26.08.2020 №208.

Отже, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час судового розгляду цієї справи представник відповідача та третьої особи заявив клопотання про залишення позовної заяви без руху, в обґрунтування якого зазначив, що, на переконання відповідача, позивач недоплатив судовий збір за ще одну вимогу немайнового характеру.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що розмір ставки судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено в розмірі 2102,00 грн.

Зважаючи на приписи частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання до адміністративного суду позовної вимоги немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 840,80 грн (2102,00 грн * 0,4).

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовної заявою, яка містить дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме: одну основну вимогу про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невжитті заходів щодо забезпечення розгляду клопотання позивача від 23.12.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та дві похідні від неї вимоги про визнання протиправним та скасування розпорядження та зобов`язання вжити дії щодо винесення на розгляд пленарного засідання (сесії) Лубенської міської ради клопотання позивача про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення бажаної земельної ділянки.

Суд зазначає, що вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у невжитті заходів щодо забезпечення розгляду клопотання позивача від 23.12.2019 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та скасування розпорядження; зобов`язання вжити дії щодо винесення на розгляд пленарного засідання (сесії) Лубенської міської ради зазначеного клопотання позивача є нерозривними між собою, оскільки вимоги про скасування розпорядження та про зобов`язання вжити дії щодо винесення на розгляд пленарного засідання (сесії) Лубенської міської ради зазначеного клопотання позивача є похідними, як певний спосіб судового захисту внаслідок заявленої вимоги про визнання бездіяльності протиправною.

За наведених обставин, позивач вірно визначив та сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Лубенського міського голови Полтавської області (вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Полтавська область, 37500, рнокпп НОМЕР_2 ), Управління з питань комунального майна та земельних відносин Виконавчого комітету Лубенської міської ради ((вул. Ярослава Мудрого, 33, м. Лубни, Полтавська область, 37500, ) про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати розпорядження Лубенського міського голови від 23 січня 2020 року №21-р та від 26 серпня 2020 року №208.

Визнати протиправною бездіяльність Лубенського міського голови Полтавської області, яка полягає у невжитті заходів щодо забезпечення розгляду клопотання ОСОБА_1 від 23 грудня 2019 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0534 га сесією Лубенської міської ради Полтавської області.

Зобов`язати Лубенського міського голову Полтавської області вжити дії щодо винесення на розгляд пленарного засідання (сесії) Лубенської міської ради клопотання ОСОБА_1 від 23 грудня 2019 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 840,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 28.09.2020.

Головуючий суддя І.С. Шевяков