Справа № 280/2461/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/2461/20

головуючий суддя І інстанції Калашник Ю.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року в адміністративній справі №280/2461/20 за позовом ОСОБА_1 до Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- зобов`язати Софіївську сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.11.2019 року та прийняти відповідне рішення;

- зобов`язати Софіївську сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що розпорядження земельними ділянками колективної власності територіальної громади с. Миколай Поле, Новомиколаївського району Кіровоградської області відноситься до повноважень Софіївської сільської ради Новомиколаївськолго району Запорізької області. Крім того зазначено, що всупереч ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільською радою на пленарному засіданні не було прийнято рішення з даного питання.

Відзив від відповідача на адресу суду не надходив.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 24.01.2019 позивач звернувся до голови Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості площею 1,9 га пасовищ на контурі 320 за рахунок невитребуваних земель колишнього КСП «Леніна» на території Софіївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 49 років (а.с.7).

На заяву позивача відповідач листом від 02.12.2019 №726 надав відповідь, відповідно до якої земельна ділянка в контурі № НОМЕР_1 знаходиться за межами населеного пункту, а відповідно сільська рада не має юридичних прав для надання вказаної земельної ділянки.

Не погодившись з вказаними доводами відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що права та інтереси позивача щодо неналежного розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідачем не порушені, оскільки у своїй заяві від 24.11.2019 року позивач ставить питання щодо розроблення технічної документації із землеустрою відносно встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Натомість із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивач до відповідача не звертався.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до положень частини 3 статті 123 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1 ст.46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.інформації". На офіційному веб

Отже, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання (заяви) з регулювання земельних відносин вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Так, відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Вказані правові висновки також відповідають правовим позиціям Верховного Суду, викладеним в постановах від 29.04.2020 року по справі № 820/4932/18, від 24.01.2019 року по справі № 806/2978/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

При цьому, з встановлених обставин справи вбачається, що за результатом розгляду поданих позивачем документів, відповідачем не приймалось рішення, а було оформлено лист, що суперечить приписам ст. 118 Земельного кодексу України та ст.ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», що свідчить про допущення останнім протиправної бездіяльності і необхідності зобов`язання останнього здійснити розгляд такої заяви та прийняти відповідне рішення.

При цьому, що стосується вимог апеляційної скарги позивача відносно зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі по місцевості площею 1.9 га. на контурі 320 за рахунок невитребуваних земель колишнього КСП «Леніна» для надання в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 49 років, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що вказані позовні вимоги судом першої інстанції не приймались та, як наслідок, не розглядались, що свідчить про відсутність підстав для їх розгляду судом апеляційної інстанції.

Що стосується обґрунтованості зобов`язання відповідача подати до звіт про виконання постанови суду у строк один місяць з дня набрання її законної сили, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладеної норми вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд за умови наявності обґрунтованих підстав вважати, що останнє не буде виконано.

При цьому, матеріали справи не містять будь-яких відомостей стосовно можливого невиконання відповідачем рішення суду по даній справі, а відтак підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку щодо необхідності часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30.07.2020 року в адміністративній справі №280/2461/20 скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Софіївської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області щодо не прийняття рішення за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Зобов`язати Софіївську сільську раду Новомиколаївського району Запорізької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 24.11.2019 року та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко