Справа № 804/1291/15
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 804/1291/15

адміністративне провадження № К/9901/27288/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Науково-виробничої фірми «Істок-Днепр» до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року (суддя Сидоренко Д.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року (судді: Бишевська Н.А. (головуючий), Добродняк І.Ю., Семененко Я.В.) у справі № 804/1291/15.

У С Т А Н О В И В:

І. Суть спору

Короткий зміст позовних вимог

1. Науково-виробнича фірма «Істок-Днепр» (далі - позивач, НВФ «Істок-Днепр») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.12.2014 № .

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 № було прийнято контролюючим органом всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідач зробив висновки про порушення позивачем чинного податкового законодавства не обґрунтовані посиланням на відповідні обставини.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року, адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області № від 22.12.2014.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 22.12.2014, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки відповідачем не було надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушень позивачем вимог чинного податкового законодавства та правомірності прийняття оскаржуваного рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року та прийняти рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог НВФ «Істок-Днепр» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що НВФ «Істок-Днепр» зареєстроване як суб`єкт господарської діяльності Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 21.02.1992, що підтверджується свідоцтво про державну реєстрацію від 21.02.1992 № 216. Основним видом господарської діяльності позивача є оптова торгівля продуктами харчування. НВФ «Істок-Днепр» здійснює поставки продуктів харчування переважно до бюджетних установ, дошкільних та шкільних закладів, середньотехнічних учбових закладів, пенітенціарних установ, установ охорони здоров`я, державної прикордонної служби України.

ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровської області було проведено документальну позапланову виїзну перевірку НВФ «Істок-Днепр» (), з питань дотримання вимог податкового законодавства України при документальному підтвердженні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Метарон» () за період з 01.01.2012 по 31.12.2013; НВК «Гармонія» (), Синельниківська виправна колонія УДПСУ у Дніпропетровській області № 94 (), Дніпропетровська виправна колонія УДПСУ у Дніпропетровській області (), ДСІ УДПСУ у Дніпропетровській області (), ДДУВС( ) за період з 01.01.2013 по 31.08.2014.

За результатами вказаної перевірки було складено Акт № 8470/04-63-22-03/13417575 від 03.11.2014, у висновках якого зазначені порушення з боку НВФ «Істок-Днепр», а саме перевіркою НВФ «Істок-Днепр» фінансово-господарських відносин з ТОВ «Метарон» () за період з 01.01.2012 по 31.12.2012 документально не підтверджено реальність здійснення господарських відносин, їх вид, обсяг, якість та розрахунки по ланцюгу постачання: контрагенти постачальники: ТОВ «Метарон» () - НВФ «Істок- Днепр» - контрагенти-покупці: КЗО «Навчально-реабілітаційний центр розвитку дитини дошкільного віку ДОР (); ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод ім. Комінтерну» ДОР (); КЗ «Верхівцевський психоневрологічний інтернат» ДОР (); КЗ «Верхньодніпровський ДВІ № 2» ДОР (); КЗ «Поливанівський ДВІ» ДОР (); КЗ «Володимирівський ПНІ» ДОР (); КЗ «Вищетарасівський ПНІ» ДОР (); ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина № 6 МОЗ України» (); Державна льотна академія України (ВСП НАУ Кіровоградська льотна академія національного авіаційного університету», ); Жовтоводська виправна колонія УДПС України у ДО № 26 (); Солонянська виправна колонія УДПС України у ДО № 21 (); Криворізька установа виконання покарань УДПС України у ДО № 3 (Криворізький слідчий ізолятор, ); Дніпропетровський слідчий ізолятор УДПСУ у Дніпропетровській області (ДСІ УДПСУ у ДО (ізолятор) (). Встановлена відсутність об`єктів оподаткування податком на додану вартість при придбанні та продажу товарів (послуг), які підпадають під визначення статей 22, 185, 187, 198 Податкового Кодексу України. В порушення п.п. 135.5.4 п. 135.5 ст. 135 Податкового Кодексу України НВФ «Істок-Днепр» не включено до складу доходів грошові кошти, які є безповоротною фінансовою допомогою без укладання відповідних угод, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету, всього у сумі 514 113,00 грн, у тому числі: за III квартал 2012 року в сумі 152 209,00 грн; за IV квартал 2012 року в сумі 361 904,00 грн.

15 грудня 2014 року НВФ «Істок-Днепр» були надані заперечення на вказаний акт перевірки № 8470/04-63-22-03/13417575 від 03.11.2014. Контролюючий орган, на заперечення за вих.№ 44393/10/04-63-22-03-17 від 17.12.2014, повідомив про те, що висновки викладені в акті перевірки є законодавчо обґрунтованими.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 514 113,00 грн та нараховане грошове зобов`язання за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 257 056,50 грн.

Судами попередніх інстанцій з матеріалів акта перевірки № 8470/04-63-22-03/13417575 від 03.11.2014 встановлено, що НВФ «Істок-Днепр» (Покупець) було укладено договір від 01.09.2012 № 32а з ТОВ «Метарон» (Постачальник). Предмет договору: постачальник продає, а покупець приймає та оплачує продукцію згідно накладної. Умови виконання: продавець поставляє товар партіями згідно заявок покупця в асортименті та за цінами згідно накладних. Умови сплати: протягом 30 календарних днів з дати поставки товару.

Згідно умов вказаного договору отримано (оформлено) накладні та податкові накладні (які зазначені в акті перевірки № 8470/04-63-22-03/13417575 від 03.11.2014). НВФ «Істок-Днепр» є посередником. Основними покупцями товару є: КЗО «Навчально-реабілітаційний центр розвитку дитини дошкільного віку» ДОР (); ПАТ «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» ДОР (код ЄДРПОУ 393062); КЗ «Верхівцевський психоневрологічний інтернат» ДОР (); Верхньодніпровський ДВІ № 2 ДОР (); КЗ «Поливанівський ДВІ» ДОР (); КЗ «Володимирівський ПНІ» ДОР (); КЗ «Вищетарасівський ПНІ» ДОР (); ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина № 6 МОЗ України» (); Державна льотна академія України (ВСП НАУ «Кіровоградська льотна академія національного авіаційного університету», ); Жовтоводська виправна колонія УДПС України у ДО № 26 (); Солонянська виправна колонія УДПС України у ДО № 21 (); Криворізька установа виконання покарань УДПС України у ДО № 3 (Криворізький слідчий ізолятор, ); Дніпропетровський слідчий ізолятор УДПСУ у Дніпропетровській області (ДСІ УДПСУ ізолятор), ).

Між вказаними покупцями та НВФ «Істок-Днепр» були укладені договори, та на виконання умов цих договорів оформлені податкові та видаткові накладні (зазначених, зокрема, і в акті перевірки № 8470/04-63-22-03/13417575 від 03.11.2014, а також у акті перевірки викладені відомості щодо оплати за відвантажені товари (або в рахунок передплати)). Копії первинних документів щодо господарських операцій НВФ «Істок-Днепр» з вказаними контрагентами-покупцями були надані позивачем та залучено до матеріалів справи. Крім того, позивачем надано до матеріалів справи копії подорожніх листів (типова форма № 2-ТН) за період який перевірявся, із зазначенням завдання водія (щодо здійснення доставки товару по місту та області), свідоцтв про реєстрацію відповідних транспортних засобів, які перебувають у власності позивача (реєстраційні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), та копії відповідних довіреностей (типова форма № М-2).

Суди попередніх інстанцій встановили, що предметом правочинів укладених НВФ «Істок-Днепр» з контрагентами-покупцями, які досліджувалися під час проведення виїзної перевірки та копії яких залученні до матеріалів справ, є обов`язок постачальника (продавця) поставити товар та обов`язок покупця (замовник) прийняти та сплатити цей товар. Тобто за кваліфікуючими ознаками вищезазначені договори є оплатними. Грошові кошти були отриманні НВФ «Істок-Днепр» від контрагентів-покупців за оплатними правочинами, а тому не можуть визнаватися безповоротною фінансовою допомогою. Крім того, згідно письмових пояснень відповідача № 5603/8/04-63-22-04-17 від 17.02.2016 з приводу визначення сум донарахувань (їх розрахунку) за актом перевірки, визначення податкових зобов`язань за оскаржуваним рішенням в розмірі 514 113,00 грн, здійснено виходячи із визначеного контролюючим органом об`єкту оподаткування - отриманих грошових коштів від контрагентів-покупців, як безповоротної фінансової допомоги в загальному розмірі 2 448 152,86 грн (ставка 21%). Проте, жодних відомостей щодо визначення об`єкту оподаткування без корегування прибутку в розмірі отриманих грошових коштів від контрагентів-покупців, як оплати за поставлений товар, в сумі 2 448 152,86 грн, зменшену на суму витрат в розмірі 1 602 376,71 грн, за правочином з контрагентом-продавцем ТОВ «Метарон», контролюючим органом надано не було. Таким чином, позивачем було правомірно визначено суму доходу на підставі господарських відносин з контрагентами-покупцями, як дохід від реалізації товарів.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, перелічує порушення, які на його думку допущено позивачем та вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а також наявності даних, що засновник та директор контрагента позивача - ТОВ «Метарон» у період з 01.01.2012 по 31.12.2013 не причетний до господарської діяльності вказаного товариства, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішень.

8. Позивач надіслав заперечення на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Підпункт 14.1.13, 14.1.36, 14.1.257 пункту 14.1 статті 14.

Безоплатно надані товари, роботи, послуги: а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів; б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості; в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами;

фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних); сума процентів, умовно нарахованих на суму поворотної фінансової допомоги, що залишається неповерненою на кінець звітного періоду, у розмірі облікової ставки Національного банку України, розрахованої за кожний день фактичного використання такої поворотної фінансової допомоги.

10.2. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.3. Підпункт 134.1.1 пункт 134.1 статті 134.

У цьому розділі об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

10.4. Пункти 135.1, 135.2 статті 135.

Доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

10.5. Підпункт 135.5.4 пункту 135.5 статті 135.

Інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи.

10.6. Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Не включаються до складу витрат: витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

10.7. Пункти 198.1, 198.3, 198.6 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

11.1. Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина друга статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

11.3. Частини перша та друга статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88:

12.1. Пункт 2.4.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

12.2. Пункт 2.15.

Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

14. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

15. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

16. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

17. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.

18. Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій.

19. Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

20. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

21. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

22. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

23. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 22.12.2014 № , діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

Колегія суддів зазначає, що визначальним для вирішення справи є дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, і таке дослідження має бути здійснено на підставі первинних документів, які мають бути належним чином оформлені, в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення таких операцій і є підставою для формування податкового обліку платника податків. У справі, що розглядається, позивачем було надано до судів першої та апеляційної інстанції оформлені у відповідності до вимог чинного податкового законодавства первинні документи (договори, договори постачання, накладні та податкові накладні, видаткові накладні, документи на підтвердження здійснення оплати по договорам укладеним з відповідними контрагентами, копії подорожніх листів (типова форма № 2-ТН) за період який перевірявся, із зазначенням завдання водія (щодо здійснення доставки товару по місту та області), свідоцтв про реєстрацію відповідних транспортних засобів (які перебувають у власності позивача), копії відповідних довіреностей (типова форма № М-2) та інші документи), тоді як контролюючим органом не було доведено та надано належних доказів на підтвердження нереальності господарських операцій між позивачем та відповідними контрагентами та відсутності ділової мети у позивача.

Щодо окремих доводів контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства (щодо отримання позивачем доходу з огляду на наявність безповоротної фінансової допомоги без укладання відповідних угод, який відповідачем зроблено через нереальність вказаних господарських операцій), які базувались на посиланнях на матеріали кримінального провадження (протокол допиту свідка) від 23.05.2014 № 0000022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 212 Кримінального кодексу України, відкритого відносно особи яка здійснювала діяльність від ТОВ «Внешторг» (не було контрагентом позивача), колегія суддів зазначає, що відповідачем не було надано до судів першої та апеляційної інстанції жодних допустимих та достатніх доказів на підтвердження таких доводів, посилань підтверджених конкретними даними вказаного провадження, а також не було надано копій обвинувального або виправдувального вироку відносно незаконної діяльності посадових осіб позивача (його контрагентів) при здійсненні господарської діяльності, за ознаками злочинів передбачених, статтями 205 (фіктивне підприємництво), 212 Кримінального кодексу України. Крім того, колегія суддів зазначає, що порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору, зокрема, недотримання контролюючим органом порядку легалізації матеріалів кримінального провадження (встановлені положеннями статті 95 Кримінального процесуального кодексу України), які контролюючий орган хоче використати як доказ в адміністративному судочинстві. У справі, що розглядається, докази на які посилається відповідач не відповідають вимогам допустимості в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки контролюючий орган не довів, що такі отримано в повному обсязі у розпорядження та те, що він має право їх використання, у порядку визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на момент розгляду справи судами) не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили, про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані судами першої та апеляційної інстанції під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку контрагента та про обізнаність платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними.

24. Судами першої та апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом у запереченні на адміністративний позов та апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені відповідачем доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року слід залишити без задоволення.

26. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

27. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону, що діяла до набрання чинності Закону України від 15.01.2020 № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Жовтневому районі міста Дніпропетровська Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровської області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16 червня 2016 року у справі № 804/1291/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіІ.Я.Олендер І.А. Гончарова Р.Ф. Ханова