Справа № 520/3806/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 листопада 2020 року № 520/3806/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного комітету телебачення і радіомовлення України до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарського штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Державний комітет телебачення і радіомовлення України звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Державного комітету телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарський штраф у розмірі 41730 грн. (сорок одна тисяча сімсот тридцять гривень) за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону країни Про видавничу справу, відповідно рішення Держкомтелерадіо № 13 від 14.06.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Державного комітету телебачення і радіомовлення України №13 від 14.06.2019 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України Про видавничу справу, до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штраф у розмірі 41730,00 грн. Відповідачем зазначений адміністративно-господарський штраф сплачено не було. Вказані обставини зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 09.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте до суду повернувся конверт із відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що приписами ч.11 ст. 126 КАС України визначено, що у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, заяв або клопотань до суду не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Рішенням Державного комітету телебачення і радіомовлення України №13 від 14.06.2019 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України Про видавничу справу, до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штраф у розмірі 41730,00 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач, вважаючи зазначене рішення позивача протиправним, оскаржив його в судовому порядку в рамках розгляду справи №№520/6634/19.

Так, за даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державного комітету телебачення і радіомовлення України (вул. Прорізна, буд. 2,м. Київ 1,01001, ) про визнання протиправним і скасування рішення задоволено; визнано протиправним та скасовано рішення Державного комітету телебачення і радіомовлення України № 13 від 14.06.2019 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державного комітету телебачення і радіомовлення України (вул. Прорізна, буд. 2,м. Київ 1,01001, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 20 коп.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року доповнено рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Державного комітету телебачення і радіомовлення України (вул. Прорізна, буд. 2,м. Київ, 01001, ) про визнання протиправним і скасування рішення; стягнуто з Державного комітету телебачення і радіомовлення України (вул. Прорізна, буд. 2,м. Київ, 01001, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.; в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 року апеляційну скаргу Державного комітету телебачення і радіомовлення України задоволено; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 по справі № 520/6634/19 скасовано; прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Положеннями ст. 255 КАС України визначено, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відтак, судове рішення по справі №520/6634/19 набрало законної сили.

Приписами ч.4 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на вищевикладену норму, слід дійти висновку, що обставини встановлені в рамках розгляду справи №520/6634/19 не підлягають доказуванню в рамках розгляду даної справи.

Зі змісту рішення суду апеляційної інстанції по справі №520/6634/19 вбачається, що судом апеляційної інстанції було встановлено, що на адресу Державного комітету телебачення та радіомовлення України надійшла заява ОСОБА_2 , в якій остання зазначає, що 16.04.2019 року нею було придбано на сайті інтернет магазину Bizlit книгу " ОСОБА_3 как внутренняя игра. Как преодолеть жизненные трудности и реализовать свой потенциал" автора ОСОБА_4 , видавництво Манн, Іванов та ОСОБА_5 , Москва, 2019, ISBN 978-5-00117-707-4.

На підтвердження вказаної обставини заявницею надано копію обкладинки книги, копію знімка екрану з посиланням на сторінку інтернет-магазину Bizlit, квитанцію від 18.04.2019 року та експрес накладну "Нової пошти" №4139 від 18.04.2019 року. Отримувачем коштів та відправником вказаної продукції зазначено ФОП ОСОБА_1 .

У зв`язку із викладеним ОСОБА_2 просила провести перевірку вказаного інтернет-магазину та ФОП ОСОБА_1 та у разі відсутності дозволу на розповсюдження продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, притягнути винних осіб до відповідальності, передбаченої статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

На підставі викладеного відповідачем 10.06.2019 року було складено у відношенні ФОП ОСОБА_1 протокол №14 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу", копію якого він отримав.

Із вказаного протоколу судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач відмовився від надання будь-яких пояснень з приводу виявлених щодо нього порушень законодавства, а також не заперечив факту продажу ним вказаної вище продукції без відповідного дозволу та не надав жодних пояснень на спростування наданої громадянкою ОСОБА_2 інформації. У подальшому позивачем також не було надано на адресу відповідача пояснень щодо виявленого у відношенні нього порушення вимог законодавства.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, на підставі встановлених обставин відповідачем щодо позивача було прийняте рішення від 14 червня 2019 року про накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі 41730,00 грн. за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

З огляду на встановлені в рамках розгляду справи №520/6634/19 обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що на момент прийняття оскаржуваного рішення у відповідача не було підстав вважати, що позивачем порушення вимог статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" не вчинялось, оскільки громадянкою ОСОБА_2 було надано достатньо доказів на підтвердження придбання книги "Стресс как внутренняя игра. Как преодолеть жизненные трудности и реализовать свой потенциал" автора ОСОБА_4 , видавництво Манн, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , АДРЕСА_2 у ФОП ОСОБА_1 , а ФОП ОСОБА_1 , натомість, жодним чином не було спростовано вказаного факту.

Відтак, в рамках розгляду справи №520/6634/19 суд дійшов висновку правомірність винесеного Державним комітетом телебачення і радіомовлення України рішення №13 від 14.06.2019 про накладання адміністративно-господарського штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України Про видавничу справу, яким до ФОП ОСОБА_1 було застосовано штраф у розмірі 41730,00 грн.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач після набрання законної сили судовим рішенням по справі №520/6634/19 не здійснив сплату штрафу, що є підставою для його стягнення в судовому порядку.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 Положення про Державний комітет телебачення і радіомовлення України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 серпня 2014 року № 341 (в редакції від 24.05.2017) (далі - Положення № 341), визначено, що Державний комітет телебачення і радіомовлення України (Держкомтелерадіо) є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Держкомтелерадіо є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері телебачення і радіомовлення, інформаційній та видавничій сфері.

Згідно пп.12,12-1-3, 12-5, 22 п.4 Положення № 341, Держкомтелерадіо відповідно до покладених на нього завдань: вживає разом з іншими органами державної влади заходів до обмеження доступу видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, згідно із законодавством; видає (відмовляє у видачі, анулює) дозвіл на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України; приймає на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб рішення про накладення штрафу за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу; вилучає з обігу видавничу продукцію, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України та розповсюджується на території України без відповідного дозволу; розробляє та затверджує критерії оцінки видавничої продукції, яка дозволена до розповсюдження на території України; веде реєстр видавничої продукції держави-агресора, дозволеної до ввезення та розповсюдження на території України, забезпечує його розміщення на своєму офіційному веб-сайті та єдиному державному веб-порталі відкритих даних; веде Державний реєстр видавців, виготовлювачів і розповсюджувачів видавничої продукції.

Відповідно до приписів ст.28-1 Закону України "Про видавничу справу" від 05 червня 1997 року №318/97-ВР передбачено, що видавнича продукція, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, може бути ввезена на митну територію України та розповсюджена на її території за умови наявності відповідного дозволу, крім видавничої продукції, що ввозиться громадянами в ручній поклажі або супроводжуваному багажі загальною кількістю не більше 10 примірників.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, забезпечує реалізацію цього Закону шляхом видачі (відмови у видачі, переоформлення, видачі дубліката, анулювання) дозволу на ввезення видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, на митну територію України (далі - дозвіл).

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Законів України "Про адміністративні послуги", та Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження або виготовлена та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без наявності відповідного дозволу, передбаченого цією статтею, тягне за собою застосування до розповсюджувачів такої продукції адміністративно-господарських санкцій у формі накладення адміністративно-господарського штрафу в розмірі десяти мінімальних заробітних плат за кожен випадок такого розповсюдження, вчиненого вперше, та у розмірі п`ятдесяти мінімальних заробітних плат за кожен наступний випадок такого розповсюдження.

Рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною двадцять першою цієї статті, приймає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику в інформаційній сфері, на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. Мотиви та обґрунтування щодо визначення розміру адміністративно-господарського штрафу мають міститися в рішенні про накладення штрафу.

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку накладення Державним комітетом телебачення і радіомовлення України адміністративно-господарських штрафів, затвердженого наказом Державного комітету телебачення і радіомовлення України 17 жовтня 2017 року № 384 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 листопада 2017 року за № 1367/31235 (в редакції від 15.12.2017 року) (далі - Порядок № 384), адміністративно-господарські санкції у формі накладення адміністративно-господарського штрафу (далі - штраф) за порушення вимог статті 28-1 Закону України "Про видавничу справу" застосовуються Держкомтелерадіо до розповсюджувачів видавничої продукції за вчинення порушень, передбачених частиною двадцять першою статті 28-1 Закону. Рішення про накладення штрафу приймаються уповноваженими посадовими особами Держкомтелерадіо в межах, визначених статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу", на підставі звернень правоохоронних органів, юридичних та фізичних осіб. У таких зверненнях можуть міститься докази щодо розповсюдження видавничої продукції без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону України "Про видавничу справу".

Відповідно до приписів ч.2 ст.218 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Положеннями ст.239 Господарського кодексу України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: адміністративно-господарський штраф, що у розумінні статті 241 Господарського кодексу України є грошовою сумою, що сплачується суб`єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.1 ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення суми, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення суми у судовому порядку, встановлення факту їх сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту. При цьому, питання правомірності застосування та здійснення розрахунку не може бути предметом доказування, оскільки цей розрахунок суб`єкта владних повноважень, не є предметом позову у даній справі, а, отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати його правовий аналіз.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем заявлена вимога у справі про стягнення суми згідно рішенням № 13 від 14.06.2019, яким зобов`язано відповідача сплатити протягом 15 робочих днів з дати отримання рішення, адміністративно-господарський штраф у розмірі 41730,00 грн.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем зазначене рішення було оскаржено в судовому порядку в рамках розгляду справи №520/6634/19.

Як встановлено судом, в рамках розгляду справи №520/6634/19 судом було підтверджено правомірність винесення зазначеного рішення позивача.

Суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано та судом в рамках дотримання принципу офіційного з`ясування обставин у справі не встановлено обставин відсутності у відповідача обов`язку сплати зазначеного штрафу.

За правилами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного комітету телебачення і радіомовлення України (вул. Прорізна, буд. 2, м. Київ, 01001) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення адміністративно-господарського штрафу - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Державного комітету телебачення і радіомовлення України Державного комітету телебачення і радіомовлення України (вул. Прорізна, буд. 2, м. Київ, 01001, ) адміністративно-господарський штраф у розмірі 41730 (сорок одна тисяча сімсот тридцять) грн. 00 коп. за розповсюдження на території України видавничої продукції, що має походження (виготовлена) та/або ввозиться з території держави-агресора, тимчасово окупованої території України, без відповідного дозволу, передбаченого статтею 28-1 Закону країни Про видавничу справу, відповідно рішення Держкомтелерадіо № 13 від 14.06.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.