Справа № 160/2460/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2020 року Справа № 160/2460/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
секретаря судового засідання Федуркіній А.В.,
представника позивача Сидоренко О.П.,
представника відповідача Волошина В.В.,
свідок Малєєва Н.Г.
02 березня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю Екліпс алюмініум звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
ТОВ Екліпс алюмініум використовували та використовують зручну для обліку форму первинних документів (подорожніх листів, актів та наказів про списання палива на підставі відповідних звітів про рух палива по підприємству), за наявності всіх ознак первинних документів, відомостей у них про господарські операції та підтвердження їх здійснення, проводили щомісячне списання палива, що, за наявності наданих для підтвердження документів, не заборонено чинним законодавством України.
На думку позивача, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 06.03.2020 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання умов ухвали від 06.03.2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року за правилами спрощеного позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 квітня 2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження (підготовчого засідання) на строк дії карантину, призначено підготовче засідання на 26 травня 2020 року.
В подальшому розгляд справи перенесено на 11 червня 2020 року, 30 червня 2020 року, 07 липня 2020 року, 30 липня 2020 року, 03 вересня 2020 року, 04 вересня 2020 року.
Усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 30 вересня 2020 року.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року на адресу суду від відповідача 05 квітня 2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що перевіркою встановлено використання працівниками підприємства бензину (не підтверджених відповідними первинними документами) по відрядженням, котрі не пов`язані з господарською діяльністю роботодавця, зокрема, протягом перевіряємого періоду автомобілями підприємства користувались працівники підприємства та згідно подорожніх листів поїздки здійснювались без оформлення наказів про відрядження, тому вищезазначені відрядження, на думку відповідача, не пов`язані з господарською діяльністю підприємства.
В результаті чого, за перевіряємий період ТОВ «Екліпс алюмініум» придбане дизпаливо, зріджений газ та бензин у ТОВ «ТК «Імпульс» та ТОВ «Глоско-карт Україна» - безпідставно задекларовано у деклараціях на додану вартість , чим занизило податкові зобов`язання.
Також, перевіркою встановлено, що фактично при визначені ціни на виконання робіт для ТОВ «Житилойсервіс-2», суми податкового кредиту з ПДВ сформованого від придбання послуг у ТОВ «Техносервіс-Україна» не враховані та відповідно не компенсовані при реалізації робіт для ТОВ «Житилойсервіс-2» на загальну суму 40 734,00 грн. Тобто, фактично зазначені послуги було реалізовано в адресу покупців на безоплатній основі, тому є вартістю безоплатно наданих послуг (монтажу платформи), придбаних з ПДВ (включеного до складу податкового кредиту) не входить до складу вартості оподаткованих операцій з постачання/реалізації самостійно виготовлених послуг, тобто таке надання послуг є операцією з безоплатного постачання послуг та є об`єктом оподаткування ПДВ у загальновстановленому порядку.
Перевіркою, також встановлено, що у ТОВ «Екліпс алюмініум» відсутня реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності до п. 1201.2, у зв`язку з чим податкові накладні не складені та не зареєстровані в ЄРПН. Таким чином, прийняте податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Суд, заслухавши представників сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Основними видами діяльності позивача за КВЕД є: виробництво будівельних виробів із пластмас; формування й оброблення листового скла; виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; діяльність у сфері архітектури; будівництво житлових і нежитлових будівель.
На підставі направлень від 16.12.2019 року № 1643, № 1645, № 1646, виданих головним управлінням ДПС у Дніпроптеровській області та відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 , пп 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1 п. 77.4 ст. 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу головного управління ДПС у Дніпроптеровській області від 28.11.2019 року № 1478-п проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Екліпс алюмініум» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, валютного законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатами якої складено акт від 15.01.2010 року № 1494/04-36-05-01/36206791.
Перевіркою встановлені порушення:
- п.п.134.1.1 н.134.1 ст.134, п. 135.1 ст.135, пп. 140.5.4 п.140,5 ст. 140 Податкового кодексу України, що призвело до занижено податку на прибуток на загальну суму 309 910 грн., у тому числі за період: 2017 рік у сумі 4 820 гри.; 2018 рік у сумі 297 046 грн.; З квартали 2019 року у сумі 8 044 грн.
- п.п.14.1.13 , пп.14.1.185. н.14.1 ст.14, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п. 198.5 ст. 198, п. 189.1 ст. 189 в результаті чого встановлено заниження позитивного значення, що підлягає сплаті до державного бюджету загальною сумою ПДВ 354 889грн., а саме: за жовтень 2016 року у сумі 10 328 грн; за листопад 2016 р. у сумі 9 766 грн.; за грудень 2016 року у сумі 10 769 грн.: за січень 2017 р. у сумі 3 998 грн.; за лютий 2017 р. у сумі 7 311 грн; за березень 2017 р. у сумі 12 352 грн.; за квітень 2017 р. у сумі 7 257 грн.; за травень 2817 р. у сумі 8 080 грн; за червень 2017 р. у сумі 10 426 грн; за липень 2017 р. у сумі 13 850 грн; за серпень 2017 р. у сумі 12 081 грн; за вересень 2017 р. у сумі 15 289 грн; за жовтень 2017 р. у сумі 13 823 грн; за листопад 2017 р. у сумі 13 577 грн; за грудень 2017 р. у сумі 14 960 грн; за лютий 2018 р. у сумі 3 617 грн; за квітень 2018 р. у сумі 2 963 грн; за травень 2018 р. у сумі 2 700 грн; за жовтень 2018 р. у сумі 16 568 грн; за 2818 р. у сумі 9 376 грн; за грудень 2018 р. у сумі 14 148 грн; за січень 2019 р. у сумі 12 242 грн; за лютий 2019 р. у сумі 14 502 грн; за березень 2019 р. у сумі 52 351гр грн; за квітень 2819 р. сумі 12 803 грн; за травень 2019 р. у сумі 10 730 грн; за червень у сумі 12 364 грн; за липень 2019 р. у сумі 7 487 грн; за серпень 2019 р. у сумі 8 817; за вересень 2019 року у сумі 10 352 грн.
- згідно з ст. 1201.2 ст. 120 Податкового кодексу України до ТОВ «Екліпс алюмініум» передбачено застосування штрафної санкції у розмірі 50% від суми ПДВ у загальній сумі 158 289 грн, в т.ч. за січень 2017 року у сумі 1999,00 грн; за лютий 2017 року у сумі 3656 грн; за березень 2017 року у сумі 6 176 грн; за квітень 2017 року у сумі 3629 грн; за травень 2017 року у сумі 4 040 грн; за червень 2017 року у сумі 5 213 грн; за липень 2017 року у сумі 6 925грн; за серпень 2017 року у сумі 6 040грн; за вересень 2017 року у сумі 7 645грн; за жовтень 2017 року у сумі 6 911грн; за листопад 2017 року у сумі 6 788грн; за грудень 2017 року у сумі 7 480грн; за лютий 2018 року у сумі 1 808грн; за квітень 2018 року у сумі 1 481грн; за травень 2018 року у сумі 1 350грн; за жовтень 2018 року у сумі 8 284грн; за листопад 2018 року у сумі 4 688грн; за грудень 2018 року у сумі 7 074грн; за січень 2019 року у сумі 6 121грн; за лютий 2019 року у сумі 7 251грн; за березень 2019 року у сумі 26 176грн; за квітень 2019 року у сумі 6 402грн; за травень 2019 року у сумі 5 365грн; за червень 2019 року у сумі 6 183грн; за липень 2019 року у сумі 3 744грн; за серпень 2019 року у сумі 4 409грн; за вересень 2019 року у сумі 1 453грн;
- п.246.4, п.246.5 ст. 246 Податкового кодексу України неправомірно занижено показники декларації з екологічного податку за 2018 -2019 pp. в сумі 1967,80 грн.
- п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України, що тягне за собою застосування штрафної санкції у розмірі 510 грн.
- п.103.4 ст.103, пп.141.4.1, пп.141.4,2 н.141.4 ст.141 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток іноземних юридичних осіб за 2017 рік на суму 24 577 грн., в т.ч. за II квартал 2017 на суму 24 577 грн. ;
- пп. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, п.46.1 ст.46, п.49.18 ст.49, п.103.9 ст.103 Податкового Кодексу України в частині не подання до податкового органу за місцем реєстрації платника податків розрахунків (звітів) податкових зобов`язань нерезидентів, якими отримано доходи із джерелом їх походження з України за І півріччя 2017 року, за три квартали 2017 року, за 2017 рік, за І півріччя 2019 року, за три квартали 2019 року застосована штрафна санкція на суму 850,00 грн.
- п.1 ч.2 ст.6 несвоєчасно відобразило базу нарахування ЄСВ у розмірі 4664,20 грн., у тому числі: за червень 2017 у сумі 109,66 грн; за липень 2017 року у сумі 99,07 грн; за серпень 2017 року у сумі 99,93 грн; за вересень 2017 року у сумі 112,20 грн; за жовтень 2017 у сумі 449,9 грн; за листопад 2017 в сумі 435,56 грн; за грудень 2017 у сумі 2539,04 грн; за січень 2018 в сумі 409,42 грн; за лютий 2018 в сумі 409,42 грн.
Зі змісту акта перевірки вбачається, що спірна сума податкових нарахувань виникла з наступних господарських правовідносин позивача.
Зі специфікою господарської діяльності товариства, а також з укладанням ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» договорів підряду в різних областях України, директор ОСОБА_1 , заступник директора ОСОБА_2 , головний інженер ОСОБА_3 , мають роз`їзний характер виконання своїх посадових обов`язків, мають обов`язок бути присутніми на об`єктах при здійсненні прийому-передачі робіт, усунення недоліків (в разі їх виявлення замовником), та в інших випадках, з підстав, що зазначені в їх посадових інструкціях.
Для виконання службових обов`язків вищезазначених посадових осіб підприємством укладено договори, а саме: договір оренди автомобіля марки «HONDA» модель «ACCORD», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 09.09.2016 року серії НВА № 351612, договір оренди автомобіля марки «BMW» модель «Х5», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 09.09.2016 року серії НВА № 351616, договір оренди автомобіля марки «INFINITY» модель «FX30D», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 09.09.2016 року серії НВА № 351614.
Наказом від 02.10.2016 року № 02/10-16 закріплено вищезазначені орендовані службові автомобілі: за директором ОСОБА_1 службовий автомобіль марки «BMW» модель «Х5», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за заступником директора ОСОБА_2 службовий автомобіль марки «INFINITY» модель «FX30D», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за головним інженером ОСОБА_3 службовий автомобіль марки «HONDA» модель «ACCORD», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до зазначеного наказу № 02/10-16 від 02.01.2016 року особам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надано для заправки службових автомобілів паливні картки.
Наказом від 02.01.2016 року № 02/01-16 передбачено відшкодування витрат, пов`язаних з роз`їзним характером роботи директора ОСОБА_1 , заступника директора ОСОБА_2 та головного інженера Борисенко Р.В., проводиться за фактичними витратами після надання підтверджуючих витрати документів, в разі службової необхідності довготривале перебування на об`єкті виконання робіт передбачено оформлення відрядження та видача авансу.
Наказом від 02.10.2016 року № 02/10-16 передбачено списання палива на витрати ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» для службових автомобілів, що здійснюється на підставі первинних документів. Розпорядженням по підприємству № 4 від 15 лютого 2017 року встановлено норми витрат палива на вищезазначені службові автомобілі.
Списання палива здійснювалось відповідно до наказу № 3 від 02 січня 2016 року, яким передбачено, що у зв`язку з неможливістю щоденного обліку, щодо списання палива через те, що відповідальні особи знаходяться в дорозі з контролю за будівельними об`єктами на території України, шляховий лист оформляється один раз на місяць.
Крім того, наказом № 2 від 03 січня 2017 року закріплено, що у зв`язку зі специфікою діяльності підприємства (об`єкти будівництва знаходяться в інших містах України) з метою контролю за ходом виконання будівництва наказано: в разі короткочасного виїзду на об`єкти, які знаходяться за межами міста Дніпропетровська, для вирішення виробничих питань з метою економії витрат, витрати на відрядження не відображати.»
Під час проведення перевірки представником позивача надано представникам податкового органу подорожні листи підприємства та інші первинні документи, що стосуються відряджень співробітників, містять в собі відомості про мету і маршрут поїздки, зазначені в подорожньому листі, та слугують доказами, що транспортний засіб використовується в господарській діяльності, оскільки в формі подорожнього листа не передбачено грошового вимірника. Вони містять дані про витрати пального в натуральних показниках. А ось оцінюють такі витрати, тобто набувають грошового вимірника, за іншим документом ним може бути акт на списання ПММ, який має містити всі обов`язкові реквізити первинного документа. Акти списання палива, відповідні внутрішні накази по підприємству існують. Договори підряду з додатками, що підтверджують маршрути та цілі поїздки були надані під час перевірки ДПС.
На думку позивача, під час перевірки ТОВ «Екліпс алюмініум» було надано достатньо доказів, що підтверджують роз`їзний характер роботи представників-працівників товариства ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), законність списання палива та право підприємства на податковий кредит, на підставі яких сформовано акти на списання палива дозволяють ідентифікувати напрям використання вказаного пального в господарській діяльності товариства, маршрути руху транспортних засобів, час робіт, марки пального, підписи відповідальних осіб тощо.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.
Приписами пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Відповідно до пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:
а) вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податку в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, крім випадків, коли таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах;
г) суми грошового або майнового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов`язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з цим розділом.
Підпунктом 14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.
Згідно з пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до пп.170.9.1 п.170.9 ст.170 ПК України будь-які витрати на відрядження не включаються до оподатковуваного доходу платника податку за наявності документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року №996-ХIV (далі - Закон №996).
Згідно із ст.1 Закону №996 первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Пунктом 2 ст.3 Закону №996 передбачено, що фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Частиною 1 ст. 9 Закону №996 визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п.2 ст.9 Закону №996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п. 1.2 п. 1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 р. №88, відповідно до якого господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення..
З вищевикладеного випливає, що підставами для не включення будь-яких витрат на відрядження до оподатковуваного доходу платника податку є наявність належним чином оформлених документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.
При цьому, у разі надання об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, в безоплатне користування і таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах, такий дохід отриманий платником податку, як додаткове благо, також не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
Отже, умовами реалізації права платника на звільнення від оподатковування доходу платника податку у вигляді витрат на відрядження, є фактичне відрядження пов`язане з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає та наявність належним чином оформлених документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає.
В свою чергу, умовами реалізації права платника на звільнення від оподатковування доходу платника податку у вигляді витрат з надання об`єктів матеріального або нематеріального майна (в розглядуваному випадку автомобілів) в безоплатне користування є: фактичне використання таких об`єктів в господарській діяльності роботодавця/сторони, що відряджає, безоплатне користування зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах, а також наявність належним чином оформлених документів, що підтверджують наведені факти.
Як вбачається з матеріалів справи, умовами договорів підряду, а саме: п. 7.4.21. договору підряду № 10-07/МЗ від 10.07.2017 року, п. 8.12. договору підряду № 12/04-2018-1 від 12.04.2018 року, 8.4.19. договору субпідряду № 34/МЗ-ОЗ від 18.04.2019 року, п. 6.4.2. договору підряду № 2004/18 від 15.05.2018 року, п. 6.4.2. договору підряду № 02/23-07/18 від 23.07.2018 року, п. 6.4.2., п.п. 6.4.2.1., п.п. 6.4.2.2. договору підряду № 02/24-07/18 від 24.07.2018 року, п. 4.8., п. 8.12 договору підряду № 02/02-10/18 від 02.10.2018 року, п. 3.2.11. договору підряду № 08/04-Р2 від 08.04.2019 року, при цьому на уповноважених представників ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» (як на виконавця за договорами) покладено обов`язки зі здійснення поточного контролю за ходом виконання робіт та строків, дотримання вимог щодо якості та повноти виконання робіт, розробки проектної документації та ін.
Крім того, у зв`язку зі специфікою господарської діяльності товариства директор ОСОБА_1 , заступник директора ОСОБА_2 , головний інженер ОСОБА_3 , мають обов`язок бути присутніми на об`єктах при здійсненні прийому-передачі робіт, усунення недоліків (в разі їх виявлення замовником), та в інших випадках, з підстав, що зазначені в їх посадових інструкціях та відповідними умовами договорів.
Судом встановлено, що зв`язок поїздок директора ОСОБА_1 , заступника директора ОСОБА_2 та головного інженера ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» ОСОБА_3 з основною діяльністю підприємства підтверджується документально.
Так, документами, що підтверджують зв`язок поїздок з основною діяльністю підприємства ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ», є, зокрема (але не виключно):
запрошення сторони (замовника за вищезазначеними договорами підряду), що приймає (запрошує), діяльність якої збігається з діяльністю підприємства, що направляє працівника у відрядження (поїздку);
укладені договори чи контракти;
інші документи, які встановлюють або засвідчують бажання встановити цивільно-правові відносини;
документи, що підтверджують участь особи, направленої у відрядження (поїздку), у нарадах, інших заходах, які проводяться за укладеними договорами, що збігається з господарською діяльністю підприємства, яке направило працівника.
Зазначені документи під час проведення перевірки, на вимогу органу ДПС були надані в повному обсязі, що представником відповідача під час розгляду справи не заперечується, тому наявність зазначених документів підтверджує правомірність не включення сум компенсації витрат на відрядження (поїздку) до оподатковуваного доходу працівника.
При цьому, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що роз`їзний характер роботи директор ОСОБА_1 , заступник директора ОСОБА_2 , головний інженер Борисенко Р.В., що мають обов`язок бути присутніми на об`єктах будівництва при здійсненні прийому-передачі робіт, усунення недоліків (в разі їх виявлення замовником), та в інших випадках, з підстав, що зазначені в їх посадових інструкціях та відповідними умовами договорів, що пов`язаний з їх перебуванням поза основним місцем роботи під час робочого дня, без оформлення відрядження жодним чином не суперечить вимогам чинного законодавства України.
«При визначенні терміна «роз`їзний характер робіт» необхідно виходити з організації (характеру) виконання (проведення) робіт. Така організація робіт передбачає виконання робіт на об`єктах, розташованих на значній відстані від місця розташування організацій, що пов`язано з поїздками в неробочий час від місця знаходження організації (збірного пункту) до місця роботи на об`єкті і назад, що становить не менш як 2-3 години на день.
Відповідно до Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Мінфіну від 13.03.98 р. №59 та зареєстрованої в Мін`юсті 31.03.98 р. за №218/2658, службовим відрядженням вважається поїздка працівника за розпорядженням керівника підприємства, об`єднання, установи, організації на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового доручення поза місцем його постійної роботи. Тобто однією з основних ознак службового відрядження працівника є виконання службового доручення "поза місцем його постійної роботи". Поїздка працівника в межах населеного пункту, де знаходиться місце його роботи, з метою виконання службового доручення не є відрядженням.»
Надбавка за пересувний характер робіт встановлюється робітникам в цілях компенсації підвищених витрат, пов`язаних із частою передислокацією організації або відірваністю від постійного місця проживання.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оплату праці» підприємства самостійно встановлюють форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, а також умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат в колективних договорах зобов`язковим дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевою угодами.
Виходячи з викладеного, підприємство самостійно вирішує доцільність встановлення та розмір надбавок (польового забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться вдорозі або має роз`їзний (пересувний) характер робіт.
У випадку, коли підприємство вирішило встановити надбавку до тарифних ставок і посадових окладів працівників, робота яких проводиться в дорозі або має роз`їзний (пересувний) характер робіт, необхідно керуватись нормами постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1999 р. №490 «Про надбавки (польове забезпечення) до тарифних ставок і посадових окладів працівників, направлених для виконання монтажних, налагоджувальних ремонтних і будівельних робіт, та працівників, робота яких виконується вахтовим методом, постійно проводиться в дорозі або має роз`їзний (пересувний) характер».
Перелік працівників, яким встановлюється зазначена надбавка, а також її розмір встановлюється підприємством в колективному договорі самостійно.»
З вищевикладеного випливає, що роботодавець може, але не зобов`язаний приймати рішення про встановлення надбавки за роз`їзний характер роботи. Комерційні підприємства самостійно визначають норми добових у відрядженнях по Україні та за кордон.
Стосовно використання посадовими особами товариством автомобілів марки марки «HONDA» модель «ACCORD», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 09.09.2016 року серії НВА № 351612, автомобіля марки «BMW» модель «Х5», 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 09.09.2016 року серії НВА № 351616, автомобіля марки «INFINITY» модель «FX30D», 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , від 09.09.2016 року серії НВА № 351614 та пального для заправки цих автомобілів, судом встановлено наступне.
З метою заправки орендованих позивачем автомобілів, ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» було укладено договір з ТОВ «Торгівельна Компанія Імпульс». На підставі та на виконання умов зазначеного договору ТОВ «Торгівельна Компанія Імпульс» по актам прийому-передачі надало ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» смарт-карти (паливні) з певним лімітом, що підтверджується актами прийому-передачі смарт-карт. В кінці кожного місяця, на підставі фактів фактичних заправок вищезазначених автомобілів ТОВ «Торгівельна Компанія Імпульс» виставляє ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» рахунок та видаткову накладну на оплату.
Суд приймає до уваги доводи позивача з приводу того, що у зв`язку з одночасним контролем декількох об`єктів будівництва уповноваженими представниками ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» директором ОСОБА_1 , заступником директора Бродським А.В., головним інженером Борисенко мР.В., вирахувати кількість спожитого палива щодо кожного орендованого автомобіля та щодо кожного окремого об`єкту будівництва є неможливим. При цьому накопичувальна відомість по спожитому паливу відповідно до подорожніх листів звіряється з приходними документами від постачальника ТОВ «Торгівельна Компанія Імпульс».
Згідно з наказом № 3 від 02 січня 2016 року закріплено, що у зв`язку з неможливістю щоденного обліку списання палива через те, що відповідальні особи знаходяться в дорозі з контролю за будівельними об`єктами на території України, шляховий лист оформляється один раз на місяць.
Списання палива здійснювалось відповідно до наказу № 3 від 02 січня 2016 року, що підтверджується відповідними щомісячними актами списання палива на підставі відповідних звітів про рух палива по підприємству.
Відповідно до наказу № 02/10-16 від 02.10.2016 року передбачено списання палива на витрати ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» для службових автомобілів, що здійснюється на підставі первинних документів. Відповідно до розпорядження по підприємству № 4 від 15 лютого 2017 року встановлено норми витрат палива на вищезазначені службові автомобілі.
Надані під час перевірки представникам відповідача подорожні листи підприємства та інші первинні документи, що стосуються відряджень співробітників, містять в собі відомості про мету і маршрут поїздок, зазначені в подорожніх листах, тому є належними доказами того, що транспортні засоби, орендовані позивачем, використовувались в господарській діяльності підприємства.
Слід зазначити, що відповідно до Закону України від 05.07.2011 року №3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» у текстах Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Про міліцію» вилучено посилання на подорожні листи будь-яких автотранспортних засобів, у тому числі вантажних автомобілів. Отже, підприємства, які експлуатують автотранспортні засоби, мають право не виписувати водіям подорожні листи. За необхідності підприємства самостійно приймають рішення стосовно використання подорожніх листів у своїй господарській діяльності, а отже порушення з боку позивача в частині складання подорожніх листів відсутнє.
Таким чином, ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» використовуючи зручну для обліку форму первинних документів (подорожніх листів, актів та наказів про списання палива на підставі відповідних звітів про рух палива по підприємству), за наявності всіх ознак первинних документів, відомостей у них про господарські операції та підтвердження їх здійснення, проводили щомісячне списання палива, що, за наявності таких документів, не заборонено чинним законодавством України.
Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції визначив, що "адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
Згідно з ч. 1 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
З огляду на встановлені обставини у справі та наведені норми законодавства, суд робить висновок, що витрати на відрядження, які були понесені посадовими особами ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ»: директором ОСОБА_1 , заступником директора Бродським А.В., головним інженером Борисенко Р.В., у перевіряємий період, у тому числі витрати на користування автомобілями, використання пального тощо, не повинні включатися до оподатковуваного доходу платника податку, оскільки наданими до суду документами, належним чином та в повній мірі доведено зв`язок таких відряджень з господарською діяльністю роботодавця/сторони, що відряджає, та використання автомобілів з метою виконанням трудових функцій посадових осіб позивача.
Відповідно до п. п. 14.1.47 Податкового Кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні або нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, які податковий агент виплачує (надає) платнику податку на доходи.
Не відносяться до додаткового блага:
-доходи у вигляді заробітної плати за видами виплат, які включають основну і додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуємо (надаємо) працівнику у зв`язку з відносинами трудового найму (п.п. 14.1.48 Податкового кодексу України);
-винагороди фізичним особам за цивільно-правовими договорами (угодами), крім випадків, прямо передбачених нормами Податкового кодексу України;
-неоподатковувані виплати, перелічені у ст. 165 Податкового кодексу України.
Підпункт «а» п.п. 164.2.17 Податкового Кодексу України відносить до додаткового блага вартість використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю та надані платнику податків у безоплатне використання, або суму компенсації вартості такого використання
Як виняток, не є додатковим благом і не обкладається ПДФО на підставі п.п. «а» п.п. 164.2.17 Податкового Кодексу України дохід, отриманий платником податку:
а) у вигляді вартості використання житла, інших об`єктів матеріального або нематеріального майна, що належать роботодавцю, наданих платнику податків в безоплатне користування, або компенсації вартості такого використання, якщо (цитуємо) «таке надання зумовлено виконанням платником податку трудової функції відповідно до трудового договору (контракту) чи передбачено нормами колективного договору або відповідно до закону в установлених ними межах».
Таким чином законодавець зазначає, що належне роботодавцю на праві власності майно (компенсація вартості його використання) не буде доходом для отримувача, якщо його надання (у встановлених межах):
-зумовлене виконанням платником податків трудової функції згідно з трудовою угодою (контрактом); або -передбачене нормами колективного договору; або -здійснюється відповідно до закону.
Також, судом встановлено, що 23.07.2018 року ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» було дійсно укладено договір підряду № 02/23-07/18 з ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВІС-2», згідно з п. 1.1., п. 1.2. якого ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ», як виконавець за договором зобов`язується виконати роботи по виготовленню та монтажу балконних огорож в 24 х поверховому оздоровчому комплексі за адресою: м. Одеса, Французький бульвар 60/1.
У зв`язку з тим, що зазначені роботи є висотними, ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» укладено з ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС-Україна» договір оренди обладнання № А/0606 від 06.06.2018 року та договір з надання послуг з монтажу підйомної платформи № 2506/ТС від 25.06.2018 року, виконавцем за якими є ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС-Україна».
Зазначена спецтехніка (вартість оренди та монтажу якої сплачено на підставі актів наданих послуг), була фактично використана при виконанні робіт на 24-х поверховому будинку, згідно з договором підряду № 02/23-07/18 з ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВІС-2». В подальшому дані договори переукладались, однак орендоване обладнання постійно використовувалось ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» при виконанні висотних робіт на об`єкті ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВІС-2», що безпосередньо підтверджують підписані сторонами акти виконаних робіт в кількості 25 штук. Зазначені в актах розміри (грошові показники) оренди вчасно, та в повному обсязі сплачені (перераховані) орендодавцю ТОВ
«ТЕХНОСЕРВІС-Україна», що підтверджується вищезазначеними актами наданих послуг та відповідними взаєморозрахунками по картці-рахунку.
Згідно з умовами договору підряду № 02/23-07/18, укладеного ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» з ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВІС-2», договірна ціна по виконанню робіт по виготовленню та монтажу балконних огорож в 24 х поверховому оздоровчому комплексі, визначається за погодженням сторін за один квадратний або погонний метр робіт. Суми витрат ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ», що пов`язані з орендою, монтажем спецтехніки додатково на замовника ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВІС-2» не виставляються, а відображаються на витратах виконавця ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ».
Всі суми зобов`язань за ПДВ ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» відображені в податковому обліку товариства в повному обсязі, що підтверджується наданими під час перевірки первинними документами та матеріалами справи.
Висновки, викладені в акті перевірки, стосовно цих обставин, відповідачем не підтверджені належними доказами.
Згідно з карткою рахунку 631 з контрагентом ТОВ «ТЕХНОСЕРВІС-Україна» за період з 01.10.2016 року по 30.09.2019 року ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ», ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» витрати на оренду вищезазначеного обладнання (підйомної платформи) помилково відображені по рахунку 92 «Адміністративні витрати», замість рахунку 23 «Витрати на виробництво».
Таким чином, дані витрати, навіть при їх помилковому відображенні по рахунку 92 «Адміністративні витрати», свідчить про існування «витрат», у зв`язку з чим ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» правомірно віднесло зазначені суми до податкового кредиту. Зв`язок витрат на оренду та монтаж підйомної платформи безпосередньо підтверджується вищезазначеними договорами та актами із виконання умов договору підряду № 02/23-07/18, укладеного ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» з ТОВ «ЖИЛСТРОЙСЕРВІС-2».
На підтвердження надання послуг надані акти приймання-передачі послуг або інші документи, що підтверджують фактичне надання (отримання) послуг, які повинні мати всі обов`язкові реквізити первинних документів, передбачені ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що розкривають суть та зміст господарської операції, необхідність її отримання, результати наданих послуг, їх якісні, кількісні показники та деталізовано їх зміст.
Схожа правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23.04.2019 р. (справа №810/5114/13-а).
Таким чином, ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ», як сумлінний платник податків не може нести відповідальність за помилково відображені витрати по рахунку 92 «Адміністративні витрати», замість рахунку 23 «Витрати на виробництво», тобто за відсутності вини, оскільки господарські операції підтверджені первинними документами.
Долучені до справи картка рахунку 631 з контрагентом ТОВ «СОЛСТРОЙ» як станом за 9 місяців 2016 року, так і за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року містять в собі ідентичні відображення цифрових показників грошових коштів, що фактично відображає «заборгованість» (вартість послуг) ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» за договором генпідряду перед ТОВ «СОЛСТРОЙ». В свою чергу картка рахунку 361 з контрагентом ТОВ «СОЛСТРОЙ» за період з 01.01.2016 року по 30.09.2019 року також фактично відображає «заборгованість» (вартість послуг) ТОВ «СОЛСТРОЙ» перед ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» за загальним договором.
Дані документи були предметом дослідження під час перевірки.
На думку позивача, відповідно до цифрових показників, що відображені в зазначених картках рахунків 631 та 361 станом на 31.12.2016 року не вбачається жодної кредиторської заборгованості.
Акт звірки - це документ, що підтверджує наявність або відсутність у суб`єкта підприємництва якої-небудь заборгованості. Залежно від сальдо розрахунків з контрагентом заборгованість, відображена в акті, може бути як дебіторською, так і кредиторською. Нульове сальдо розрахунків свідчить про відсутність заборгованості.
Як правило, акти звірки складаються суб`єктами господарювання для таких цілей:
- підтвердження суми заборгованості (або відсутність такої) та правильності відображення розрахунків;
- проведення заліку заборгованостей (взаємозаліку);
- переривання перебігу терміну пoзовної давності по заборгованості;
- стягнення заборгованості зі свого партнера через суд.
Позивачем долучений до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків між ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» і ТОВ «СОЛСТРОЙ» станом на 31.12.2016 року, у якому відсутня заборгованість між підприємствами кредиторська заборгованості.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні надала пояснення, що нею, як бухгалтером ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ», у 2016 році суму 44 610,79 грн віднесено як до картки рахунків 631, так і картки рахунків 361, бо між керівниками підприємств не було підписано відповідних документів, які б давали можливість їй провести списання цієї суми та виключення такої з рахунків 631 та 361, хоч фактично така заборгованість була відсутня згідно з актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» і ТОВ «СОЛСТРОЙ».
Судом встановлено, що відповідно до наданого бухгалтерського обліку по рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними постачальниками» встановлена протермінована кредиторська заборгованість.
Відповідно до абз. а) п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.
Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435 IV загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Таким чином, враховуючи, що кредиторська заборгованість перед вищенаведеними постачальниками у сумі 44 689 грн. обліковувалась станом на 01.10.2016, термін позовної давності по ній минув 30.09.2019.
Враховуючи вищевикладене, станом на 30.09.2019 (кінець перевіряємого періоду) у ТОВ «ЕКЛІПС АЛЮМІНІУМ» по бухгалтерському рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Солстрой» (30210582) у сумі 44 689грн., яка фактично є безнадійною у розумінні п.п.14.1.11 п.14.1 ст.14 ПК України.
Відповідно до п. 198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Відповідно до п.192.1 ст.192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню.
Згідно з п.п.192.1.1 п. 192.1 ст.192 Податкового кодексу України, якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення корегування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарі/послуг.
Таким чином, товари, роботи, послуги, які отримані ТОВ «Екліпс Алюмініум» від зазначеного контрагенту - постачальника та не оплачені (кредитора заборгованість підлягає списанню як безнадійна), вважаються безоплатно отриманими, оскільки відсутній факт їх придбання, як це передбачено п. 198.1, п.198.3 ст. 198 Податкового кодексу України.
Підсумовуючи усе вищенаведене, судом встановлено, що податковим органом під час перевірки правильно зроблено висновки, що ТОВ «Екліпс Алюмініум» необхідно провести коригування до зменшення податкового кредиту по операціям списання кредиторської заборгованості (фактичне зменшення вартості на 100% та відсутності оплати) всього у сумі 7 448,00 грн, у тому числі у вересні 2019 році у сумі 7448,00 грн.
Відповідно до п. 201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:
а) порядковий номер податкової накладної;
б) дата складання податкової накладної;
в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;
г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);
д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;
е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування податку;
ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;
з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;
і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;
й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).
Перевіркою встановлено порушення ТОВ «Екліпс Алюмініум» в частині заниження податкових зобов`язань у задекларованих підприємством деклараціях з податку на додані вартість в результаті не проведення нарахувань відповідно до абз.в п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 , абз.б п. 185.1. ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188 ст. 188, п. 198.5 ст. 198, п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України всього у сумі 306 709 грн.
Згідно з 120-1.1. Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;
50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.
Відповідно до ст. 120-1.2 ст. 102-1 Податкового кодексу України відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні - рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.
В результаті порушень, описаних у розділі 3.1.1.2 акту перевірки, в частині заниження податкових зобов`язань та завищення податкового кредиту в результаті не проведення нарахувань відповідно до п. 189.2 ст. 189, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, пп.14.1.185 п.14.1 ст.14, п. 189.1 ст.189 ПК України перевіркою встановлено порушення п.1201.2 ст.1201 ПКУ (у редакції з 01.01.2017 року) в частині відсутності реєстрації податкових накладних на суму ПДВ та передбачено застосування штрафної санкції у розмірі 50% від суми ПДВ у загальній сумі 158 289 грн.
Під час перевірки податковим органом встановлено, що ТОВ «Екліпс -Алюмініум» допущено порушення в частині відсутності реєстрації податкових накладних на суму ПДВ та передбачено застосування штрафних санкцій у розмірі 50% від суми ПДВ у загальній сумі 158 289 грн.
Проте, відповідачем ні у відзиві на позовну заяву, ні при наданні пояснень, не було наведено жодних доводів, які б свідчили про недотримання податкової дисципліни позивачем у перевіряємий період.
Натомість, позивачем з урахуванням належних письмових доказів в розумінні ст.ст. 73, 74КАС України, доданих до позовної заяви, наведені вище, спростовані доводи відповідача викладені у відзиву останнім в порядку ст.77 КАС України.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 4204,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 349 від 02.03.2020 року та платіжним дорученням № 350 від 02.03.2020 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову майнового характеру до суду в сумі 4204,00 грн., підлягає частковому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у розмірі 4134,52 грн. пропорційно до задоволених вимог майнового характеру.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 14 вересня 2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук