Справа № 420/11227/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Південного регіону про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Спеціалізованої прокуратури у військовій сфері Південного регіону про:

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати заробітної плати за період з 15.07.2015 року до 04.07.2016 року з урахуванням посадового окладу у розмірі, передбаченому статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити різницю між отриманою заробітною платою за період з 15.07.2015 року до 04.07.2016 року та належною заробітною платою за період з 15.07.2015 року до 04.07.2016 року, з урахуванням посадового окладу у розмірі, передбаченому статтею 81 Закону України «Про прокуратуру» № 1697 від 14.10.2014 року;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 04.07.2016 року до 24.09.2020 року, згідно вимог ст.117 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 04.07.2016 року до 24.09.2020 року, згідно вимог ст.117 Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати підйомної допомоги у розмірі повного місячного грошового забезпечення, передбаченої п.3.1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України №370 від 22.10.2001 року, у зв`язку з призовом у 2016 році на військову службу із запасу;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити підйомну допомогу у розмірі повного місячного грошового забезпечення, передбачену п. 3.1 Інструкції про порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністра оборони України №370 від 22.10.2001 року, у зв`язку з призовом у 2016 році на військову службу із запасу;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2016 рік відповідно до вимог ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити різницю між отриманою грошовою допомогою на оздоровлення за 2016 рік та належною грошовою допомогою на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2016 рік відповідно до вимог ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати надбавки за вислугу років у розмірі 35 відсотків від посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 04.07.2016 року по 28.02.2018 року;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити різницю між отриманою надбавкою за вислугу років у розмірі 30 відсотків від посадового окладу відповідно до Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1090 від 09.12.2015 року за період з 04.07.2016 року по 28.02.2018 року та належною надбавкою за вислугою років у розмірі 35 відсотків від посадового окладу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 року «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 04.07.2016 року по 28.02.2018 року;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати надбавки за військове звання із розрахунку 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, помноженого на тарифний коефіцієнт 0,84 (з 01.03.2019 по 31.12.2018 - 1862x0,84=1564,08 грн, з 01.01.19 по 31.12.2019-2087x0,84=1753,08 грн, з 01.01.2020 по 10.09.2020 - 2112x0,84=1774,08 грн), визначений постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.03.2018 року по 10.09.2020 року;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити різницю між отриманою надбавкою за військове звання за період з 01.03.2018 року по 10.09.2020 року та надбавкою за військове звання із розрахунку 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, помноженого на тарифний коефіцієнт 0,84 (з 01.03.2019 по 31.12.2018 - 1862x0,84=1564,08 грн, з 01.01.19 по 31.12.2019-2087x0,84=1753,08 грн, з 01.01.2020 по 10.09.2020 - 2112x0,84=1774,08 грн), визначений постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за період з 01.03.2018 року по 10.09.2020 року;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення (2020 рік - станом на 24.09.2020 року) із застосуванням коефіцієнту 3,8 календарних дня за день відпустки, як це передбачено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом МОУ №260 від 07.06.2018 року та ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити грошову компенсацію за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки у рік звільнення (2020 рік - станом на 24.09.2020 року) із застосуванням коефіцієнту 3,8 календарних дня за день відпустки, як це передбачено Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом МОУ №260 від 07.06.2018 року та ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати грошового забезпечення з урахування розміру посадового окладу, визначеного у статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року: з 04.07.2016 року по 31.12.2016 року - 11 мінімальних заробітних плат (11x1378=15158 грн.); з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (12x1600=19200 грн.); з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (12x1762=21144 грн.); з 01.01.2019 року по 25.09.2019 року - 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (12x1921=23052 грн.); з 25.09.2019 року по 31.12.2019 року - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (15x1921=28815 грн.); з 01.01.2020 року по 10.09.2020 року-15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (15x2102= 31530 грн.);

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити різницю між отриманим грошовим забезпеченням і належним мені грошовим забезпечення (заробітною платою) з урахування розміру посадового окладу, визначеного у статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року: з 04.07.2016 року по 31.12.2016 року - 11 мінімальних заробітних плат (11x1378=15158 грн.); з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (12x1600=19200 грн.); з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (12x1762=21144 грн.); з 01.01.2019 року по 25.09.2019 року - 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (12x1921=23052 грн.); з 25.09.2019 року по 31.12.2019 року - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (15x1921=28815 грн.); з 01.01.2020 року по 10.09.2020 року-15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (15x2102= 31530 грн.);

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік (з 2012 року по 2020 рік) служби відповідно до ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням посадового окладу, визначеного у статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року (15x2102= 31530 грн.) та надбавки за військове звання з урахуванням тарифного коефіцієнту (0,84), визначеного постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити різницю між отриманою одноразовою грошовою допомогою і належною одноразовою грошовою допомогою у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби відповідно до ст.15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням посадового окладу, визначеного у статті 81 Закону України «Про прокуратуру» №1697 від 14.10.2014 року (15x2102= 31530 грн.) та надбавки за військове звання з урахуванням тарифного коефіцієнту (0,84), визначеного постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати грошових коштів, які складають різницю між отриманим грошовим забезпеченням і належними грошовими виплатами за період з 04.07.2016 року по 10.09.2020 року;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити грошові кошти, які складають різницю між отриманим мною грошовим забезпеченням та належним мені грошовим забезпеченням за період з 04.07.2016 року по 10.09.2020 року;

визнання протиправною бездіяльність військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) щодо не нарахування та невиплати середнього заробітку за весь час затримки, тобто з 10.09.2020 року по день фактичного розрахунку, за порушення термінів виплати належних, як звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 Кодексу законів про працю України, відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»;

зобов`язання військової прокуратури Південного регіону України (з 11.09.2020 (після перейменування) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону) нарахувати та виплатити середній заробіток за весь час затримки, тобто з 10.09.2020 року по день фактичного розрахунку, за порушення термінів виплати належних мені, як звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, відповідно до ст. 117 Кодексу законів про працю України, Постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, вищевказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем.

05 листопада 2020 року, через канцелярію Одеського окружного адміністративного суду від надійшла позовна заява (вх.№ЕП/20065/20).

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , від 05 листопада 2020 року, суд дійшов висновку, що недоліки позовної заяви зазначені в ухвалі Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року - усунуті частково.

Зокрема, всупереч вимогам ухвали суду, позивачем не було надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

ОСОБА_1 було надано «заяву у справі» відповідно до якої, в обґрунтування пропуску строку звернення та тривалого зволікання з поданням позовної заяви до суду позивачем зазначено, що лише 24.09.2020 року виник спір відносно розміру сум, які на думку ОСОБА_1 , йому належать у зв`язку зі звільненням.

Крім того, вказувалося, що оскільки протягом 2016-2020 років відповідач не відмовляв позивачеві у виплаті надбавок, підстав для звернення до суду не виникало.

Суд критично ставиться до вказаних посилань ОСОБА_1 та зазначає, що згідно тексту позовної заяви, у період з 01.09.2014 року по 04.07.2016 року, позивач працював на умовах строкового договору у Військовій прокуратурі Південного регіону України. Тобто, у вказаний період роботи позивача, на нього поширювалися норми законодавства про працю (КЗпПУ) та Закону України «Про прокуратуру».

04.07.2016 року, позивач звільнився з прокуратури у зв`язку з укладанням 30.06.2016 року військового контракту. Тобто, з 30.06.2016 року, на ОСОБА_1 поширювалися норми Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Однак, наразі, ОСОБА_1 , звернувся до суду щодо оскарження бездіяльності відповідача у періоди його роботи з 01.09.2014 року по 04.07.2016 року, зокрема, щодо не нарахування посадового окладу у належному розмірі та необхідності стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, як компенсації.

При цьому, позивачем зазначається період з 04.07.2016 року по 24.09.2020 року, однак суд звертає увагу, що дія строкового договору ОСОБА_1 закінчилася 04.07.2016 року, а не 24.09.2020 року. З 04.07.2016 року, позивачем отримувалося грошове забезпечення.

Також, позивачем оскаржується бездіяльність щодо не нарахування та невиплати підйомної допомоги у розмірі повного місячного грошового забезпечення та грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за 2016 рік.

Враховуючи вищевикладене, суд наголошує, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами, оскільки підйомна допомога та грошова допомога на оздоровлення не входять до структури заробітної плати, а позивачем не наведено жодної поважної причини пропуску строку звернення до суду з даними позовними вимогами.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Однак, ОСОБА_1 , було на власний розсуд в одній позовній заяві об`єднано позовні вимоги, що виникли у різні періоди та регулюються різними нормами права, зокрема, як вже зазначалося судом, КЗпПУ і Законом України «Про прокуратуру» та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Суд не вбачає підстав для розгляду вказаних позовних вимог в одному провадженні.

Також, відповідно до даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», у провадженні Одеського окружного адміністративного суду (суддя Юхтенко Л.Р.) вже перебуває адміністративна справа №420/10296/20, за позовною заявою ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Другої кадрової комісії атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального, Міністерства оборони України, Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону про поновлення на посаді та стягнення матеріального та грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Отже, позивач просить суд стягнути матеріальне та грошове забезпечення (середній заробіток), у адміністративній справі №420/10296/20 та 420/11227/20 за один і той самий період (після звільнення позивача - з 10.09.2020 року).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідно до статті 240 КАС України, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як висновок, суд вказує, що позивачем у порушення п.4 ч.5 статті 160 КАС України не чітко вказано зміст позовних вимог (зокрема, щодо підстав об`єднання позовних вимог в одне провадження та об`єднання періодів); не надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з належними доказами поважності причин його пропуску (зазначені у заяві по справі причини судом визнано не поважними); у порушення п.5 ч.5 статті 160 КАС України, позивач виклав обставини, якими обґрунтовує позовні вимоги та не зазначив доказів, що підтверджують викладені обставини; позивачем не надано достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги (зокрема, докази виплати посадового окладу та грошових допомог у не належному розмірі); у порушення п.9 ч.5 статті 160 КАС України відсутнє обґрунтування порушення прав позивача з посиланнями на норми законодавства (позивач зазначає про протиправність Закону України №1774-19 від 26.12.2016 року та Постанови КМУ №763 від 29.09.2015 року, однак вказані нормативні акти не оскаржувалися, не конституційними не визнавалися та є чинними).

Суд зазначає, що інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі.

Належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного - направляється сторонам, та саме за поданим належним чином оформленим позовом, суд вирішує питання про відкриття провадження по справі.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Суд роз`яснює, що недоліки позовної заяви необхідно усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову, відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України та його копій відповідно до кількості учасників справи, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з наданням відповідних доказів на підтвердження поважності причин його пропуску (щодо позовних вимог вказаних судом).

Суд вважає за доцільне також зазначити, що позивачеві судом вже було надано максимальний (десять днів) строк для усунення недоліків позовної заяви, отже, суд вважає за необхідне продовжити позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви по адміністративній справі №420/11227/20 на три дні.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що згідно статті 18 КАС України, у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, у порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у день надходження документів.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Крім того, основним інструментом доступу користувачів до ЄСІТС є Електронний кабінет («офіційна електронна адреса»), що відкривається на сторінці офіційного веб-порталу судової влади України. Через Електронний кабінет користувачі мають змогу скористатись всіма сервісами ЄСІТС. Зокрема, використовуючи сервіс Електронний суд, дізнатись інформацію щодо місця, дати, часу розгляду судових справ та результати розгляду справ, користуватись Єдиним державним реєстром судових рішень, інше.

Тобто, враховуючи вищевикладене, датою отримання позивачем ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви є дата відправлення вищевказаної ухвали Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою до Єдиного державного реєстру судових рішень та відповідно - електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Керуючись ст.ст.2, 79, 94, 121, 132, 133, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - продовжити строк для усунення недоліків позовної заяви по адміністративній справі №420/11227/20.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви три дні з дня отримання копії ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви позивачем.

В іншому випадку позов буде повернутий позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України та відповідно до ст.294 КАС України оскарженню не підлягає.

Суддя Балан Я.В.