Справа № 640/5450/20
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/5450/20 Суддя (судді) першої інстанції: Іщук І.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Федотова І.В., Єгорової Н.М.

за участю секретаря Муханькової Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 85224-5606-1031 від 25.04.2019 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та залишити позов без розгляду. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що контролюючим органом при проведенні звірки виявлено, що земельна ділянка, на яку було нараховане ППР, становить 0,8784 га, а не 35,8793 га, у зв`язку з чим відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України оскаржуване податкове повідомлення-рішення є скасованим (відкликаним), що підтверджується копією інтегрованої картки позивача.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного (в порядку письмового) позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ГУ ДФС у Київській області було складено податкове повідомлення-рішення № 85224-5606-1031 від 25.04.2019 року на ім`я платника податків - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) по сплаті земельного податку з фізичних осіб, податковий період - 2019 рік, сума податкового зобов`язання 47595, 69 грн.

Згідно розрахунку плати за землю: площа земельної ділянки - 35,8793 га, адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

За змістом підп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 269.1.1 п. 269.1 ст. 269 ПК України передбачено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

При цьому, в силу вимог підп. 270.1.1 п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Отже, обов`язок платника податку сплачувати плату за землю виникає у власників та землекористувачів з дня виникнення права власності або користування земельною ділянкою.

За правилами п. 286.1 статі 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою встановленою у порядку, визначеному ст. 58 цього Кодексу.

Пунктом 286.5 статті 286 ПК України передбачено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем знаходження земельної ділянки для проведення звірки даних щодо: розміру площі земельної ділянки, що перебуває у власності та/або користуванні платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, користування пільгою, контролюючий орган за місцем знаходження земельної ділянки проводить протягом десяти робочих днів перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №207421172 від 23.04.2020 року та довідки Держгеокадастру ГУ у Київській області №10944/10/10-36-56-10 від 26.11.2019 року загальна площа земельних ділянок, які належать громадянину ОСОБА_1 складає 0,8784 га., а не 35,8793 га, як зазначено у оскаржуваному податковому-повідомленні рішенні.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та апеляційній скарзі зазначив, що відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 приведено у відповідність. Зокрема, контролюючим органом при проведенні звірки виявлено, що земельна ділянка, на яку було нараховано оскаржуване податкове повідомлення-рішення, становить 0,8784 га, у зв`язку з чим оскаржуване рішення вважається скасованим ( відкликаним).

Проте, відповідно до пп. 60.1.2 п. 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу.

У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідачем не надано належного підтвердження скасування податкового повідомлення-рішення № 85224-5606-1031 від 25.04.2019 року, як не надано й доказів формування нового податкового повідомлення-рішення відповідно до перерахунку плати за землю.

Відомості інтегрованої картки платника податків, доданої до матеріалів справи, не є належним доказом скасування податкового повідомлення-рішення від № 85224-5606-1031 від 25.04.2019 року, оскільки такі відображають лише операції по нарахуванню, сплаті, поверненню доходів бюджету, зокрема податкових зобов`язань.

Враховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів скасування (відкликання) оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області № 85224-5606-1031 від 25.04.2019 року.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення дотримано норми матеріального права, що стало підставою для правильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: І.В. Федотов

Н.М.Єгорова