Справа № 500/2736/20
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2736/20

12 листопада 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МК» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик МК» (далі ТОВ «Логістик МК», Товариство, позивач) через представника - адвоката Котиса Володимира Ярославовича звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України, відповідач 1), Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) або відмову у такій реєстрації, №1792127/43463176 від 03.08.2020;

зобов`язати ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну №1 від 13.07.2020, подану ТОВ «Логістик МК», датою її подання - 21.07.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство здійснює діяльність у сфері вантажних перевезень, для цього має основні засоби (гараж, автомайстерню, вантажні автомобілі), водіїв, придбаває пальне та запасні частини.

19.05.2020 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Сервіс» (далі - ТОВ «Мрія Сервіс») укладено договір про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом. За результатами наданих послуг з транспортування зерна в період з 01.07.2020 по 10.07.2020 сторонами підписано акт на загальну вартість 713507,94 грн, яка була сплачена ТОВ «Мрія Сервіс» 21.07.2020 в повному обсязі. За цією господарською операцією виписана податкова накладна №1 від 13.07.2020, яку позивач 21.07.2020 надіслав на реєстрацію в ЄРПН. За результатами перевірки, податковим органом прийнято рішення про зупинення реєстрації податкової накладної відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), запропоновано Товариству надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Такі пояснення та документи були подані до контролюючого органу, проте 03.08.2020 комісією ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято рішення №1792127/43463176, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної ТОВ «Логістик МК» № 1 від 13.07.2020. Підставою зазначено ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок.

Разом з тим, позивач зазначає, що надав контролюючому органу письмові пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції за зупиненою податковою накладною, а тому вважає, що остання підлягає реєстрації в ЄРПН, відмовляючи у її реєстрації податкової накладної контролюючий орган діяв протиправно, без урахування дійсних обставин.

Позивач у позові також просить суд стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу у розмірі 18400,00 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

06.10.2020 до суду від ГУ ДПС у Тернопільській області і ДПС України надійшов відзив на позов (спільна позиція обох відповідачів) (том 2 а.с.71-75). Відповідачі у відзиві на позов його заперечують, посилаючись на те, що контролюючим органом відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрів податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019 (далі Порядок №1165), встановлено, що операція платника підпадає під критерії ризиковості платників податку, а тому реєстрація податкової накладної була зупинена. Зазначено, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу постачання.

Комісією ГУ ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, зупинено реєстрацію накладної Товариства.

Позивачем надано до контролюючого органу окремі документи щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, проте не надано розрахункових документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, необхідних для надання послуг по транспортуванню врожаю, також не надано товарно-транспортних накладних. Просять у позові відмовити.

10.11.2020 до суду надійшли додаткові пояснення від представника ГУ ДПС у Тернопільській області, у яких викладені заперечення проти стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки такі є необґрунтованими та неспівмірними із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (том 2 а.с.114-118).

12.11.2020 представником позивача подані до суду пояснення, у яких він зазначає, що фактично затрачений адвокатом час на підготовку позову значно перевищує той, що вказаний у розрахунку (23 години), просить стягнути витрати на правничу допомогу у повному обсязі (том 2 а.с. 119-120).

У судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив його задовольнити. Зауважив, що податкова накладна складено по одному акту про надання послуг, до якого включені вантажні перевезення за період з 01.07.2020 по 10.07.2020. Через значний обсяг товарно-транспортних накладних (далі ТТН) до податкового органу після зупинення реєстрації податкової накладної будо подано реєстр таких ТТН, до суду надано усі ТТН. Також зазначив, що інші податкові накладні за липень 2020 року по аналогічних господарських операціях з цим же замовником послуг пройшли реєстрацію в ЄРПН, відмовлено було вибірково у реєстрації податкової накладної №1 від 13.07.2020.

Представник відповідача 2, яка брала участь у справі, у судових засіданнях просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов, зазначила, що ТОВ «Логістик МК» не надало достатнього обсягу первинних документів, на підтвердження господарської операції, по якій реєструвалася податкова накладна. Також зазначила, що обсяг витрат на правничу допомогу у цій справі незначної складності є завищеним.

Представник ДПС України у судових засіданнях участі не брав, проте подав клопотання про розгляд справи за його відсутності (том 2 а.с.101).

Ухвалою суду від 22.10.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою представника відповідача 2, 03.11.2020 у судовому засіданні було оголошено перерву до 12.11.2020, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів та пояснень у сторін.

12.11.2020 до суду надійшли клопотання від представника позивача та представника ГУ ДПС у Тернопільській області про продовження розгляду справи у порядку письмового провадженні (том 2 а.с. 121-122).

Відтак, з урахуванням приписів частини третьої статті 194, частини дев`ятої статті 205, частини четвертої статті 229 КАС України, судовий розгляд справи проведено та завершено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «Логістик МК» 22.01.2020 зареєстроване як юридична особа; основним видом діяльності Товариства є вантажний автомобільний транспорт (код видів економічної діяльності 49.14), Товариство перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Тернопільській області, зареєстроване платником ПДВ 01.03.2020, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (том 1 а.с. 172) та копією витягу з реєстру платників ПДВ від 03.03.2020 (том 1 а.с. 174).

19.05.2020 між позивачем та ТОВ «Мрія Сервіс» укладено договір про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом № 20200519/96. Згідно умов даного договору та додатків (замовлень) від 19.05.2020 та 07.07.2020 позивач забезпечує надання послуг з перевезення сільськогосподарських культур з полів та складів до складів та елеваторів замовника в межах Чернівецької, Івано-Франківської, Тернопільської, Хмельницької, Рівненської та Львівської областей. При цьому, серед інших умов, сторонами узгоджено конкретний перелік транспортних засобів, їх марку, модель, державний номер (пункт 5 додатку № 4) (том 1 а.с.18-26).

У пунктах 3.5-3.8 договору сторони визначили форму організації та обліку робіт при перевезенні зерна від комбайнів до елеваторів з використанням даних GPS-трекерів, BLUETOOTH-міток (ідентифікатора кузова, який надає дозвіл на завантаження транспортного засобу з комбайнів замовника) та наклейок зі штрихкодами, що встановлюються замовником на всіх транспортних засобах перевізника; передбачили, що остаточні дані по загальному кілометражу, здійсненому перевізником під час надання послуг, визначаються на підставі даних, отриманих з GPS обладнання та підтверджуються маршрутним листом, або реєстром ТТН, який завіряється підписами представників обох сторін. Датою надання послуг є дата зазначена у підписаних сторонами актах приймання-передачі наданих послуг. Відповідно до пункту 6.4. договору разом з актом прийому-передачі наданих послуг, перевізник надає: товарно-транспортні накладні з відмітками про доставку вантажу до місця призначення; реєстр товарно-транспортних накладних (як додаток до акту про надання послуг).

13.07.2020 за результатами наданих позивачем послуг з транспортування зерна в період з 01.07.2020 по 10.07.2020 сторонами підписано акт № 24 на загальну суму 713507,94 грн, у тому числі ПДВ 118917,99 грн (том 1 а.с.17). Розрахунки між сторонами проведені 21.07.2020 у повному обсязі, про що свідчить виписка по банківському рахунку ТОВ «Логістик МК» (том 1 а.с.27).

13.07.2020 по зазначених господарських операціях по факту отримання послуг ТОВ «Логістик МК» складено податкову накладну № 1 на загальну суму 713 507,94 грн, у тому числі ПДВ 118 917,99 грн, яку платник 21.07.2020 надіслав для реєстрації в ЄРПН (том 1 а.с.11-12).

Як вбачається із квитанції від 21.07.2020, податкову накладну доставлено до ДПС України, однак відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України її реєстрація зупинена та зазначено: коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрації/відмову в реєстрації податкової накладної (том 1 а.с.12).

27.07.2020 ТОВ «Логістик МК» подало в електронному вигляді пояснення та копії документів для реєстрації вказаної податкової накладної, що підтверджується відповідним повідомленням з додатками на 59 аркушах (том 1 а.с.13). У поясненнях вказано, що «для здійснення господарської діяльності Товариство орендує приміщення та автотранспорт для надання транспортних послуг по перевезенню зернових культур з поля; придбаваються запчастини, паливно-мастильні матеріали та різні комплектуючі для обслуговування автомобілів. У зв`язку з цим на приході не може бути поступлення по коду УКТ ЗЕД 49.41, а надання послуг відбувається».

На підтвердження надання послуг платником податків були надані наступні документи: договір позички нерухомого майна від 02.03.2020, договір користування нерухомим майном від 01.03.2020, договори позички транспортних засобів № 1-03 від 12.03.2020, № 2-03 від 12.03.2020, № 9-03 від 16.03.2020, № 18-03 від 02.06.2020, №8-03, від 16.03.2020, № 10-03 від 16.03.2020, договір поставки нафтопродуктів №04-30-02 від 30.04.2020, видаткова накладна № РН01040385 від 30.04.2020, ТТН № PH 01040385 від 30.04.2020, видаткова накладна № РН-01070115 від 08.07.2020, ТТН №РН 01070115 від 08.07.2020, договір постачання нафтопродуктів № 576 від 20.05.2020, рахунок № 498 від 20.05.2020, видаткову накладну № 504 від 25.05.2020, ТТН №РН504 від 25.05.2020, договір купівлі-продажу (запасних частин та шин) № 2013 від 01.03.2020, видаткову накладну №5507 від 07.05.2020 на придбання шин, видаткову накладну № 5535 від 07.05.2020 на придбання шин, видаткову накладну № 6215 від 25.05.2020 на придбання шин, видаткову накладну № 6371 від 27.05.2020 на придбання шин, договір № 7/2020 від 10.03.2020 на придбання паливно-мастильних матеріалів та накладні про їх відпуск (гальмівної рідини, оливи, води для елетролітів, антифризу тощо) № 159 від 11.03.2020, № 338 від 07.05.2020, №375 від 22.05.2020, № 419 від 28.05.2020; договір поставки № 4386 від 11.03.2020 на придбання запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів, розхідних матеріалів та накладних на їх відпуск: № FTM00109781/20 від 21.05.2020, № FTM00123919/20 від 05.06.2020, № FTM00126962/20 від 10.06.2020, рахунок № 000235918/20 від 21.05.2020; договори про надання послуг перевезення вантажів автомобільним транспортом № 14 від 19.05.2020, № 3 від 05.05.2020, № 9 від 18.05.2020, № 8 від 18.05.2020, № 5 від 15.05.2020, № 13 від 19.05.2020, № 12 від 19.05.2020, № 11 від 19.05.2020, № 10 від 19.05.2020, № 7 від 05.05.2020, № 6 від 15.05.2020, № 16 від 06.07.2020, № 17 від 06.07.2020; договір про надання послуг перевезення вантажів № 20200519/96 від 19.05.2020; акт № 24 від 13.07.2020, на підставі якого виписана податкова накладна №1 від 13.07.2020, реєстр товарно-транспортних накладних за період з 01.07.2020 по 10.07.2020, банківська виписка від 21.07.2020 про надходження коштів від ТОВ «Мрія Сервіс» (том 1 а.с.17-30, 176-254, том 2 а.с.1-45).

Надання такого переліку документів підтвердив представник ГУ ДПС у Тернопільській області, про що подав відповіді скріншоти Журналу повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній (том 2 а.с.80-99).

Також матеріали справи містять ТТН, які відображені у реєстрі товарно-транспортних накладних за період з 01.07.2020 по 10.07.2020, поданому до контролюючого органу разом з повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній (том 1 а.с.31-171).

З пояснень позивача та наведених вище доказів вбачається, що ТОВ «Логістик МК» в процесі здійснення господарської діяльності використовує наступні основні засоби: склад - гараж площею 993 кв.м. за адресою с. Трибухівці, вул. Горішня 62; склад - автомайстерню площею 533,2 кв.м. за адресою с. Передмістя, вул. Польова 27А (том 1 а.с.175); 9 вантажних автомобілів та автопричепи: DAF XT 105.460 д.н. НОМЕР_1 , VOLVO FH 12.420 д.н. НОМЕР_2 , RENAULT PREMIUM 420 д.н. НОМЕР_3 , DAF CF 85.410 д.н. НОМЕР_4 , DAF XF 105.460 д.н. НОМЕР_5 .

25.03.2020 позивачем отримано ліцензію на зберігання пального та укладено договори на постачання нафтопродуктів з ТОВ «РОЯЛ ПЕТРОЛ» () № 576 від 20.05.2020 та ФОП ОСОБА_1 №04-30-02 від 30.04.2020, відповідно до яких Товариством придбавається пальне по мірі його використання в межах господарської діяльності.

Для забезпечення належної експлуатації та поточного ремонту транспортних засобів, позивачем укладено ряд договорів на придбання запасних частин та інших розхідних матеріалів, у тому числі, договір купівлі-продажу № 2013 від 01.03.2020 з ПП «Капітан» (), договір № 7/2020 від 10.03.2020 з ТОВ «Автомаркет» (), договір поставки № 4386 від 11.03.2020р. з ТОВ «КП Центр» ().

У штат позивача прийнято 5 працівників, які виконують послуги з транспортних перевезень, що підтверджується Додатком 6 до Звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування ТОВ «Логістик МК» від 13.08.2020 (том 1 а.с. 181). У випадку недостатньої кількості наявних транспортних засобів та трудових ресурсів, позивач на умовах відповідних договорів використовує транспортні засоби та залучає для надання послуг з транспортування інших суб`єктів господарювання (том 1 а.с. 235-254, том 2 а.с.1-45).

Судом встановлено, що Комісією ГУ ДПС у Тернопільській області за результатами розгляду пояснень та документів, поданих платником податків, після зупинення реєстрації податкової накладної, прийнято рішення 03.08.2020 №1792127/43463176 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.07.2020 №1 з підстав ненадання платником податку розрахункових документів та/або банківських виписок з особових рахунків (том 1 а.с.14).

Не погоджуючись із цим рішенням, позивач 06.08.2020 подав скаргу в адміністративному порядку на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН. Однак рішеннями комісії ДПС України від 14.08.2020 № 42394/43463176/2 скарга позивача залишена без задоволення, а рішення комісії ГУ ДПС у Тернопільській області без змін (том 1 а.с.16).

У зв`язку з цим та не погоджуючись із рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї стані та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї стані, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1165 критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту «а» або «б» пункту 185.1 статті 185, підпункту «а» або «б» пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1.201.7.201.10 етапі 201 ПК України за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній / розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Пунктом 6 Порядку № 1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації (пункт 10 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 25 Порядку № 1165 Комісія регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Як вбачається зі змісту квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної у цій справі, підставою для такого зупинення став пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток №3 до Порядку №1165), підставою для зупинення реєстрації податкових накладних є: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Відтак, аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Однак відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необгрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій. Зокрема, контролюючим органом не наведено обгрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Щодо зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №1 від 13.05.2020 відомостей про те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 49.41 відсутні в таблиці даних платника на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), то такі не відповідають дійсності.

З поданої відповідачем ГУ ДПС у Тернопільській області до відзиву на позов таблиці даних платника на додану вартість ТОВ «Логістик МК» (форма передбачена у додатку 5 до Порядку №1165) вбачається, що такий код УКТЗЕД 49.14. зазначений Товариством (том 2 а.с.78). В свою чергу податковим органом 30.07.2020 прийнято рішення не враховувати цю таблицю даних платника податків (том 2 а.с. 79).

Отже, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

При зупиненні реєстрації податкової накладної з посиланням на обсяг постачання товару/послуги, контролюючий орган має чітко зазначити конкретний вид критерію ризиковості здійснення операції та навести у розрізі визначеного критерію перелік документів, надання яких дасть можливість прийняти податкову накладну до реєстрації.

Крім того, у квитанції не конкретизовано, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованої квитанції вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Таке рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. Аналогічний висновок був висловлений у Постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520).

Пунктом 2 Порядку №520 визначено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом із тим, пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами», затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку №520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено, що позивачем до контролюючого органу подано детальні пояснення щодо надання послуг перевезення вантажним транспортом ТОВ «Мрія Сервіс», по яких виписано спірну накладну №1 від 13.07.2020, з первинними документами, що описано вище, у тому числі з доказами проведених розрахунків між замовником та виконавцем ТОВ «Логістик МК».

При цьому суд звертає увагу, що податкова накладна №1 від 13.07.2020 формувалася по першій події, по даті надання послуг, а не по оплаті за надані послуги, відтак у спірному випадку така обставина не мала суттєвого значення для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної чи відмови у її реєстрації. Крім того, банківська виписка про проведенні розрахунку по послугах перевезення врожаю була надана податковому органу.

Надаючи оцінку рішенню відповідача, що оскаржується, суд зазначає, що контролюючим органом визначено загальні підстави прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної та не містить конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. Водночас, контролюючим органом не сформовано, які саме пояснення не надані платником податків на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної. При цьому з оскаржуваного рішення вбачається, що Товариством надано контролюючому органу достатньо первинних документів для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, ненадані саме письмові пояснення.

Разом з тим, з відзиву на позов вбачається, що ГУ ДПС у Тернопільській області прийняло оскаржуване рішення з тієї підстави, що платником не надано розрахункові документи на придбання товарно-матеріальних цінностей, необхідних для надання послуг по транспортуванню врожаю та ТТН.

З цього приводу суд зазначає, по перше, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

По друге, надіслані позивачем письмові пояснення з копіями документів повністю відображають зміст господарських операцій позивача із його контрагентом та були достатніми для прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Одночасно, в межах даної спірної ситуації суд звертає особливу увагу на той факт, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів та письмових пояснень було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Також суд звертає увагу на «вибірковості» реєстрації податкових накладних, поданих для реєстрації ТОВ «Логістик МК», оскільки інші податкові накладні № 4 від 23.07.2020, №6 від 29.07.2020, №5 від 31.07.2020, №7 від 31.07.2020, виписані отримувачу послуг ТОВ «Мрія Сервіс» на аналогічні транспортні послуги, зареєстровані в ЄРПН (том 2 а.с.48-57).

У цьому випадку, під час розгляду справи відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не навели обґрунтованих мотивів прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної ТОВ «Логістик МК» в ЄРПН.

Окрім того, у постановах від 12.11.2019 у справі №816/2183/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 18.02.2020 у справі №360/1776/19, від 27.04.2020 у справі №360/1050/19, від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а та ряду інших Верховний Суд наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Саме лише зазначення про відсутність певних документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної в урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку. Сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є самостійною та достатньою підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Суд зазначає, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Таким чином, за наведених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №1792127/43463176 від 03.08.2020, яким відмовлено Товариству у реєстрації податкової накладної №1 від 13.07.2020.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в ЄРПН №1 від 13.07.2020, подану Товариством, датою її подання та надходження для реєстрації (21.07.2020), то таку належить задовольнити частково з огляду на таке.

Відповідно до вимог пунктів 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Згідно з приписами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України і нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної або визначення в судовому рішенні конкретної дати, яку слід вважати датою реєстрації або скасування реєстрації податкової накладної.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної №1 від 13.07.2020 в ЄРПН, судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №1 від 13.07.2020 в ЄРПН датою набрання законної сили рішенням суду.

Будь-яких підстав для реєстрації спірної податкової накладної датою її фактичного надходження немає.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.07.2019 у справі №815/2985/18.

Відповідно до присів статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, відповідачі як суб`єкти владних повноважень, не надали суду доказів на підтвердження правомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд констатує, що оскаржуване рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №1792127/43463176 від 03.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 13.07.2020 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню, при цьому ДПС України зобов`язана зареєструвати у ЄРПН податкову накладну №1 від 13.07.2020, подану Товариством, датою набрання рішенням суду законної сили.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Порядок і правила розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 18400,00 грн.

У судовому засіданні 03.11.2020 представник відповідача 2 заперечила проти стягнення витрат на правничу допомогу, про що подала до суду письмові пояснення.

Перевіряючи доводи сторін та докази, якими позивач підтверджує понесені витрати, суд встановив, що сплата судового збору у сумі 2102,00 грн підтверджуються дублікатом квитанції №0.0..1 від 22.09.2020 (а.с.10), тому ці витрати відповідно до частини третьої статті 139 КАС України суд присуджує до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (основна вимога задоволена повністю (сума судового збору 1051,00 грн), а похідна частково (сума судового збору 1051,20/2 = 525,50 грн) на суму 1576,50 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу, то судом встановлено, що 20.08.2020 укладено договір про надання правової допомоги між позивачем ТОВ «Логістик МК» (замовник) та адвокатом Котисом В.Я., згідно з умовами якого адвокат надає замовнику необхідну правову допомогу, серед іншого, представляти інтереси замовника у суді, надавати правові консультації, висновки, роз`яснення, складати, підписувати та подавати заяви позовні заяви, клопотання.

Відповідно до пункту 4 договору обсяг і вартість правової допомоги визначається сторонами з розрахунку 800,00 грн за одну годину та узгоджується у відповідних додатках до договору (том 2 а.с. 59).

Із копії розрахунку вартості правової допомоги та акту приймання-передачі наданих послуг вбачається, що адвокатом надано позивачу такі послуги:

з`ясування та аналіз обставин, за яких було прийнято спірне рішення 1 год.,

аналіз норм права, які регулюють відносини сторін, та умови їх застосування з врахуванням обставин, що мають юридичне значення та мали місце 5 год,

пошук та аналіз судової практики у подібних правовідносинах 1 год,

з`ясування кола доказів, що підтверджують чи спростовують спірні обставини, їх збір, аналіз та систематизація 6 год,

підготовка та написання позовної заяви 6 год,

оформлення доказів, додатків та їх копій 2 год.

А всього витрачено 23 год, вартість послуг склала 23 год х 800,00 грн = 18400,00 грн (том 2 а.с.60-61).

Як доказ проведених розрахунків наданих (отриманих) послуг до матеріалів справи долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 16.09.2020 про прийняття коштів від ТОВ «Логістик МК» ОСОБА_2 у сумі 18400,00 грн (том 2 а.с.62).

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування керується критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи та суті виконаних послуг.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, яка не є складною, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 18400,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки такі послуги, як з`ясування та аналіз обставин, за яких було прийнято спірне рішення, аналіз норм права, які регулюють відносини сторін, та умови їх застосування з врахуванням обставин, що мають юридичне значення та мали місце, пошук та аналіз судової практики у подібних правовідносинах, з`ясування кола доказів охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

При цьому суд звертає увагу, що дана справа є справою незначної складності, по даній категорії справ склалася усталена судова практика. Що стосується збору, оформлення доказів та додатків, то суд зазначає, що такі вже подавалися платником податків до податкового органу, були вже підібрані, їх збір і оформлення не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд приходить до переконання, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу, не є належним чином обґрунтованим у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

Більше того, суд зазначає, що предмет цієї адміністративної справи не потребує тривалого вивчення справи, оскільки такі категорії справ є поширеними у судовій практиці.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що сума судових витрат на правничу допомогу, яку позивач просить стягнути за рахунок відповідачів, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України. Таким чином, заявлені позивачем до відшкодування 18400,00 грн витрати на правничу допомогу є необґрунтованими, не відповідають реальності таких витрат, розумності їхнього розміру і їх стягнення з відповідачів становитиме надмірний тягар, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат являється не співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) в період провадження в суді першої інстанції, із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).

Відтак, з огляду на нескладність справи, недоведеність її значення для позивача та обсяг наданих послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню на користь позивача повинен становити 4000,00 грн, решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач. Такі витрати підлягають стягненню з ГУ ДПС у Тернопільській області, оскільки право позивача порушене протиправними рішеннями саме ГУ ДПС у Тернопільській області, а не ДПС України,

Таким чином, до відшкодування ТОВ «Логістик МК» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління ДПС у Тернопільській області (який допустив порушення прав платника податків) підлягають судові витрати у сумі 5576,50 грн (1576,50 грн - зі сплати судового збору та 4000,00 грн - витрат на правничу допомогу).

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МК» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, №1792127/43463176 від 03.08.2020 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 13 липня 2020 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 13 липня 2020 року, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Логістик МК», датою набрання рішенням суду законної сили.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МК» судові витрати у розмірі 5576,50 грн (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят шість грн 50 коп.), у тому числі витрати по сплаті судового збору у розмірі 1576,50 грн (одна тисяча п`ятсот сімдесят шість грн 50 коп), витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі п`ятсот грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Логістик МК» (48431, Тернопільська область, Бучацький район, село Трибухівці, вулиця Івасюка, 24, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 43463176).

Відповідачі:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (46021, місто Тернопіль, вулиця Білецька, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 12 листопада 2020 року.

Суддя Чепенюк О.В.