Справа № 560/4472/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4472/20
РІШЕННЯ

іменем України

11 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Лабань Г.В. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про визнання протиправною, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 203091 від 02.07.2020, винесену Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про стягнення із СПД ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач здійснював перевезення подільного вантажу (соя насипом) загальна маса якого не перевищувала встановлені норми навантаження. Разом з тим, за відсутності відповідної методики зважування встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень на одну з осей не можливо.

Ухвалою суду від 11.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача надіслав суду відзив на позов та зазначив, що за результатами зважування належного позивачу транспортного засобу співробітниками Київського міжрегіонального Управлення Укртрансбезпеки було встановлено, що навантаження на його одиночну вісь складає 12500 кг при нормативному значенні 11,0 т. Оскільки вагові параметри навантаження на одиночну вісь перевищили 13,6%, інспекторами віднесено належний позивачу транспортний засіб до великовагових та складено відповідний акт. При цьому, чинним законодавством не передбачені виключення з Правил дорожнього руху України щодо правильності розміщення та кріплення вантажу при перевезенні подільних (у тому числі сипучих) вантажів. За таких обставин, зважуючи вантажний автомобіль, перевізник зобов`язаний врахувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі та інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

20 травня 2020 року посадовими особами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, головним спеціалістом ВДКНБТ УУТБ у Тернопільській області В.І. Петровим, у пункті габаритно-вагового контролю розташованого на автомобільній дорозі Н-06, Київ-Чоп, 36 км., проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантаж в автомобільним транспортом, а саме габаритно-ваговий контроль транспортного засобу RENAULT MAGNUM DXI 500 сідловий тягач з напівпричіпом TRAILOR S 343 LB (реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), який здійснював перевезення вантажу із м. Хотин (Чернівецька область) до м. Яготин (Київська область).

Згідно з чеком зважування №Б/Н від 20 травня 2020 року (час: 18:54), навантаження на осі є такими: вісь 1 -6 200; вісь 2-12 500; вісь 3 -6 840; вісь 4-7 320; вісь 5-7 660. Загальна маса транспортного засобу становить 40 520 кг.

За результатами габаритно-вагового контролю водієві транспортного засобу, ОСОБА_2 , було видано довідку № 043322 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 20 травня 2020 р.

В подальшому головним спеціалістом ВДКНБТ УУТБ у Тернопільській області, В.І. Петровим , було складено акт, № 024332 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 20 травня 2020 року.

20 травня 2020 року старшим державним інспектором Управління Укртрансбезпеки О.Б. Биц та Головним спеціалістом ВДКНБТ УУТБ у Тернопільській області В.І. Петровим було складено акт №235153 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 20 травня 2020 р.

В акті проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт зазначено: "Водій здійснював перевезення вантажів з м. Хотин (Чернівецька область) до м, Яготин (Київська область) згідно ГІН Серії12ААЕ №724142 від 20.05.2020 р. На час перевірки виявлено: перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу (вантаж соя) з перевищенням встановлених п. 22.5 ПДР вагових норм на 13.6% навантаження на одиночну вісь становить 12,5 т. при дозволеній масі 11 т., порушено вимоги ст. 48 ЗУ "Про автомобільний транспорт" у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" п. 1 абз. 3 ст. 60 ЗУ "Про автомобільний транспорт" надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів.

20 травня 2020 року головним спеціалістом ВДКНБТ УУТБ у Тернопільській області В.І. Петровим було складено розрахунок № 07 від 20 травня 2020 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно ТТН Серії АЕ №724142 від 20.05.2020 р., за яким підлягає до сплати 449,55 Євро.

02 липня 2020 року Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №203091, за якою на СПД ОСОБА_1 накладено адміністративно-господарський штраф у розмірі 1700 грн., за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2001 №2344-ІІІ «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-ІІІ) визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно із статтею 6 Закону №2344-ІІІ рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог ст.ст.53, 56, 57 і 59 Закону; додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

Згідно п.17 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення. Зупинення транспортних засобів здійснюється відповідно до вимог п.15 Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Відповідно до п.20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно п.21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Відповідно до пп.4 п.2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки належний позивачу вказаний вище транспортний засіб пройшов зважування на ваговому комплексі, за результатами якого встановлено перевищення габаритних вагових параметрів ТЗ. При цьому, навантаження на одиночну вісь склало 12,500 т при допустимих 11 т, що зафіксовано актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Враховуючи виявлене перевантаження на одну із осей автомобіля, відповідач вважає, що до ФОП ОСОБА_1 обґрунтовано застосовано штрафні санкції у визначеному чинним законодавством розмірі. Однак, із такою позицією суд не погоджується, враховуючи таке.

Згідно ст.33 Закону України від 08.09.2005 №2862-IV «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків (стаття 48 Закону №2344-ІІІ).

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами встановлені Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30.

Згідно п.3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

У свою чергу, п.22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Однак, суд звертає увагу, що у даному випадку, слід враховувати властивості вантажу, який перевозив належний позивачу автомобіль, а саме сою, яка є подільним вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. За наведених обставин, проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, на переконання суду, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх властивостей, легко деформується під дією мінімальних сил.

Так, як вбачається із наявної у матеріалах справи товарно-транспортної накладної, завантаження автомобіля соєю здійснювалось насипом.

Також слід звернути увагу на те, що Єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08.

Разом із тим, вказана методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі.

На підтвердження своєї позиції відповідачем до суду надано копію чеку зважування транспортного засобу №Б/Н від 20 травня 2020 року (час: 18:54), навантаження на осі є такими: вісь 1 -6 200; вісь 2-12 500; вісь 3 -6 840; вісь 4-7 320; вісь 5-7 660. Загальна маса транспортного засобу становить 40 520 кг.

Однак, вказаний чек не містить реквізитів щодо пункту проведення вагового контролю та швидкості автомобіля під час зважування.

Суд зазначає, що зі змісту вказаного чеку зважування від 20.05.2020, вищевказаних акту, довідки та розрахунку неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими саме вагами проводилось зважування транспортного засобу позивача, який відсоток похибки таких ваг.

Відповідно до п.11 Порядку №879 забороняється експлуатація пересувних пунктів у темну пору доби, крім випадків, коли такий пункт розташовано на освітлених ділянках автомобільних доріг, у морських, річкових портах, вантажних терміналах, місцях формування вантажопотоків.

Згідно визначення, наданого у Правилах дорожнього руху, темна пора доби - частина доби від заходу до сходу сонця.

Враховуючи встановлені обставини щодо фактичного часу здійснення перевірки належного позивачу автомобіля, суд зазначає про здійснення інспекторами контролю у темну пору доби, що є порушенням вищевказаних вимог Порядку №879.

Отже, з урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що визначення вагових параметрів транспортного засобу здійснено з порушенням вищевказаних положень Порядку №879, а тому, на переконання суду, отримані в результаті зважування дані не можуть вважатися достовірними.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський суд неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, пункт 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, пункт 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, пункт 72 і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункт 51, від 15 вересня 2009 року). Також на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, пункт 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, пункт 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням зазначеного, оцінивши в сукупності докази суд дійшов висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області від 02.07.2020 №203091 є протиправною та має бути скасованою.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд зазначає, що відповідачем не надано достатніх доказів, на яких ґрунтуються його заперечення, тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 мають бути задоволені у повному обсязі.

Частиною 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 203091 від 02.07.2020, винесену Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області про стягнення із СПД ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області (вул. Соборна, 75,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 39816845)

Головуючий суддя Г.В. Лабань