Справа № 240/19150/20
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/19150/20

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Чернова Г.В., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Житомирської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування пункту наказу, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 2 наказу Генерального прокурора України за № 300 к від 22 березня 2002 року про звільнення його з посади та органів прокуратури з позбавленням класного чина;

- визнати протиправною бездіяльність Житомирської обласної прокуратури щодо непоновлення його на посаді, з якої він був незаконно звільнений на підставі оскаржуваного наказу та зобов`язати Житомирську обласну прокуратуру вчинити певні дії, а саме поновити його в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області або на різнозначній посаді з 16 березня 2002 року, а також внести зміни до трудової книжки відповідно до вимог чинного законодавства;

- стягнути з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3000000 (три мільйони) грн;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення його, в органах прокуратури на посаді старшого прокурора відділу нагляду за виконанням законів спецпідрозділами та іншими державними органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією прокуратури Житомирської області

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Житомирської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 заробітну плату в межах одного місяця.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, за приписами частини 3 статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлений ст. 122 КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати протиправним та скасувати п.2 наказу №300к який датований 22 березня 2002 року, з вказаним позовом позивач звернувся 03 листопада 2020 року, про що свідчить штамп Житомирського окружного адміністративного суду на заяві, тобто з пропуском місячного строку.

Разом з позовною заявою позивач подав заяву про поновлення строків звернення до суду. Заява обґрунтовується тим, що позивач оскаржуваний наказ від 22 березня 2002 року не отримував, а тому не міг звернутись до суду з даним позовом, а також на його письмові звернення прокуратура Житомирської області повинна була його письмово повідомити про наявність такого наказу, а також надати його копію, але на думку позивача, прокуратура навмисно не надала копію цього наказу, щоб він його не оскаржив. Лише 05 жовтня 2020 року простою поштовою кореспонденцією отримав оскаржуваний наказ, а тому позивач просить поновити строк звернення до суду.

Дослідивши подану заяву суд зазначає.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З`ясовуючи момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), суд вважає, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, саме з моменту винесення наказу про звільнення (22.03.2002), позивач міг дізнатися про звільнення з посади, а тому була можливість оскаржити його в судовому порядку. Посилання позивача на те, що лише 05 жовтня 2020 року зміг отримати наказ, а тому тільки з того моменту зміг його оскаржити, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, так як, зі змісту заяви про поновлення строку звернення до суду вбачається, що позивачем не наведено жодних причин та не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду у період з 22 березня 2002 року (з дня звільнення) до 05 жовтня 2020 року (дата отримання оспорюваного наказу).

Суд приходить до висновку, що у заяві позивачем належним чином необґрунтовано які обставини об`єктивно перешкоджали звернутися йому з позовною заявою до суду у встановлені строки.

Таким чином, викладені у клопотанні доводи не є поважними причинами пропуску звернення до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.123 Кодексу у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частинами 1 та 2 ст. 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України,

ухвалив:

Відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення з даним позовом вх. № 45389/20 від 03 листопада 2020 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Г.В. Чернова