Справа № 756/7257/20
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11.11.2020 Справа № 756/7257/20
Унікальний № 756/7257/20
Провадження № 2-а/756/211/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 листопада 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі секретаря Пляса Б.Р.

розглянувши розглянувши адміністративний позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції взводу №2 роти №2 батальйону ТОР УПП в м. Києві Царенка Владислава Андрійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що 12.06.2020 року сержантом поліції взводу №2 роти №2 батальйону ТОР УПП в м. Києві Царенк ом Владислав ом Андрійович ем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, а саме: за паління тютюнових виробів в громадському місці, де згідно ст. 13 Закону України «;Про ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено. Відносно позивача поліцейським було винесено постанову серії ГАА №462023 від 12.06.2020 року, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51,00гривень. Позивач у свою чергу вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки поліцейський не законно розглянуто справу на місці, чим позбавив позивача можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. До того ж, поліцейським порушено вимоги процедури розгляду справи, встановлені ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позов, в якому просить розглянути справу за відсутністю представника відповідача та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач вчинив правопорушення, а саме куріння в громадському місці тютюнових виробів. Позивач дійшов хибного висновку про те що, в місці де він знаходився куріння не заборонено. Також на що слід слід звернути увагу, так це на те що після того як поліцейський зробив зауваження він не припинив правопорушення.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив такі обставини.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 КАС України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, передбачені статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради).

Посилання позивача на розгляд справи поліцейським на місці вчинення правопорушення в даному випадку не є слушним, оскільки в рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015 зазначено, що положення ч. 1 ст. 276 КУпАП в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи зазначене рішення Конституційний Суд України виходив з того, що в ч. ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Саме на це і звертає увагу Конституційний суд України у вказаному рішенні та зазначає, що аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Тобто, законом передбачені спеціальні випадки коли постанова може бути винесена на місці вчинення адміністративного правопорушення, та загальне правило, коли постанова по справі про адміністративне правопорушення виноситься за місцем його вчинення за результатами розгляду справи про таке правопорушення, які не слід ототожнювати оскільки вони мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст.

Підсумовуючи наведене, слід дійти висновку, що посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити оскаржувану постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення є безпідставними та неаргументованими, оскільки позивач помилково тлумачить рішення Конституційного суду України на свою користь.

Твердження позивача про порушення його права на захист та про порушення процедури розгляду справи не знайшли свого підтвердження, про що також свідчить відсутність відповідних письмових клопотань.

З постанови серії ГАА №462023 від 12.06.2020 року вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1 КУпАП, за те, що 12.06.2020 року о 00 год. 15 хв.за адресою м. Київ, вул.. Йорданська 22а, поблизу загальноосвітньої школи №233, останній курив тютюнові вироби, де згідно ст. 13 Закону України «;Про ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» куріння заборонено.

Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, адміністративна відповідальність особи настає у разі паління тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської селищної, міської ради.

Згідно ст. 1 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», тютюнові вироби це сигарети з фільтром або без фільтру, цигарки, сигари, сигарили, а також люльковий, нюхальний, смоктальний, жувальний тютюн, махорка та інші вироби з тютюну чи його замінників для куріння, нюхання, смоктання чи жування.

Замінниками тютюну є засоби, які за своєю дією на здоров`я людини відповідають тютюну, але не містять тютюну.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» заборонено куріння електронних сигарет як і тютюнових, але диспозицією ст. 175-1 КУпАП передбачено саме паління тютюнових виробів у місцях де це заборонено законом.

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що особа може бути притягнута судом до адміністративної відповідальності за ст. 175-1 КУпАП лише у разі, якщо в матеріалах справи міститимуться докази про те, що зазначена особа у забороненому місці палила вироби з тютюну чи його замінників, які є засобами, що за своєю дією на здоров`я людини відповідає тютюну.

Обов`язок довести вказані обставини покладається на особу, уповноважену на складання постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, матеріалами справи підтверджується той факт, що працівником поліції позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175-1 КУпАП, а доводи позивача, якими він заперечує постанову, не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи та не були надані до суду.

Статтями 245-246 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ст.ст. ч. 1 ст. 175-1, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до сержанта поліції взводу №2 роти №2 батальйону ТОР УПП в м. Києві Царенка Владислава Андрійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Луценко