Справа № 420/7025/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7025/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ААРОН БУЛЗ" (вул. Ак.Глушко, 29, м.Одеса, 65014, ), про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень від 11.07.2019 року, податкової вимоги від 11.11.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління державної податкової служби в Одеській області за результатом якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення за № від 11.07.2019 року про накладення грошового зобов`язання, та про застосування штрафних санкцій;

визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення за № від 11.07.2019 року про накладення грошового зобов`язання, та про застосування штрафних санкцій;

визнати протиправною та скасувати повідомлення-рішення за № від 11.07.2019 року про накладення грошового зобов`язання, та про застосування штрафних санкцій;

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу від 11.11.2019 року №329758-52.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивачем були отримані податкові повідомлення-рішення №, від 11.07.2019 року форми «Р», № від 11.07.2019 року форми «ПС».

Відповідно до Акту Відповідача «Про результати Документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотримання податкового законодавства, контроль за кого покладено на орган державної податкової служби, за, період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р.» за №1101/15-32-13-04/ НОМЕР_1 від 07.06.2019 року, як проводилась без участі позивача, було встановлено, що відповідно до відомостей, про одержанні доходи та сплачений податок з доходів фізичних осіб отриманих Центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) за період 01.01.2017р. по 31.12.2017р. відображених TOB «ААРОН БУЛЛЗ», , у податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків за 1-й квартал 2017 року, фізична особа - платник податків ОСОБА_1 отримав дохід від продажу продукції тваринництва (ознака 179)у розмірі 180000, 00 гривень, але податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до Саратської ДПІ ГУ ДФС не надав, таким чином обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету.

Не погоджуюсь з вищевказаним Актом, 25 червня 2019 року Позивачем направлено на адресу Відповідача Заперечення на акт про результати документальної позапланової невиїзної перевірки №1101/15-32-13-04/ НОМЕР_1 від 07.06.2019 року, в якому було вказано, що Позивач з актом перевірки не погоджується, оскільки в період з 2016 р по 2018 р. договір на продаж продукції тваринництва з TOB «AAPOH БУЛЛЗ» не підписував та продукцію не продавав, коштів в сумі, що вказано в акті не отримував ні на карткові рахунки, ні готівкою. Просив скасувати акт № 1101/15-32г 13-04/ НОМЕР_1 від 07.06.2019 року у повному обсязі.

Згідно відповіді Відповідача, яке надійшло Позивачу, Відповідач посилається на відповідь отриману у ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ», в якій надав підтверджуючи документи (вх. ГУ від 05.02.2019 p. №6131/10/15-32) щодо закупівлі підприємством продукції тваринництва у Позивача на загальну суму 180000, 00 грн. (у І кварталі 2017- р.), а саме: Витяг з Єдиного державного реєстру тварин про рух тварин виду вівці, ветеринарне свідоцтво на переміщення худоби.

Дані про відбуття з господарства Позивача та прибуття до господарства ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» ідентифікованих та зареєстрованих тварин виду мала рогата худоба занесені та відображені у інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» Державним підприємством «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин».

Як зазначає позивач, він звернувся до слідчого відділення Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області із заявою про вчинений злочин посадовими особами ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ», передбачений ч.4 ст. 358 КК України.

12 жовтня 2019 року, за заявою Позивача, були внесені відомості до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 за ч.4 ст. 358 КК України, та розпочато досудове слідство.

27 січня 2020 року Позивач за місцем мешкання через почтове відділення отримав вимогу про сплату податкового боргу №329758-52 від 11 листопада 201 року, яка була відправлена Відповідачем. Вищевказаною вимогою Відповідачем повідомлено, що станом на 10 листопада 2019 року за Позивачем існує заборгованість зі сплати податкового збору за кодом платежу (11010500) «Податок на доходи з фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування» у сумі 40670, 00 гривень. Та за Кодом платежу (11011001) «Військовий збір» на суму 3375, 00 гривень.

Позивач з пунктом першим та другим вказаною вимогою не погоджується, у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушення норм процесуального права, з наступних підстав.

Як зазначає позивач, по перше: Позивач не є підприємцем та ніколи не укладав договір з TOВ «ААРОН БУЛЛЗ» на продаж продукції тваринництва, та не отримував будь якого доходу від TOВ «ААРОН БУЛЛЗ», а ні до 2017 року, а ні після цього, тому не може сплачувати державі податок на дохід, який не отримав.

По друге: При проведенні позапланової перевірки Позивача за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. Відповідачем не взято до уваги та не було перевірено, чим саме ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» може підтвердити проведення саме з Позивачем розрахунку за придбану продукцію. Також не було встановлено, хто саме надавав документи та оформлював поставку ідентифікованих та зареєстрованих тварин виду мала рогата худоба, які були занесені та відображені у інформаційній системі «Єдиний державний реєстр тварин» Державним підприємством «Агентство з ідентифікації реєстрації тварин».

По-третє: За даним фактом, за заявою Позивача, слідчим відділенням Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області були внесені відомості до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за №0000345 за ч.4 ст. 358 КК України, та розпочато досудове слідство, яке триває, так як посадові особи ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» разом з представником Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин», який обслуговує Саратський район Одеської області, внесли недостовірні данні в офіційні документи та від імені Позивача сфабрикували договір поставки тварин та їх реалізацію.

Позивач не погоджується із здійсненими нарахуваннями, оскільки за спірний період ним фактично не отримано доходу.

Ухвалою судді від 26.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 27.08.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ААРОН БУЛЗ" (вул. Ак.Глушко, 29, м.Одеса, 65014, ).

Від представника відповідача 23.09.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ГУ ДПС в Одеській області позов не визнає, та не погоджується з доводами позивача з наступних причин.

Документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлені порушення позивачем вимог ПК України, а саме не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 року; занижено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 32 400,00 грн. не сплачено до бюджету: військовий збір у розмірі 2700,00 грн. не сплачено до бюджету.

Як зазначає відповідач, відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податку ОСОБА_1 у 2017 році отримав доходи, які згідно пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п. 164.2.20 п.164.2 ст. 164 Податкового кодексу України підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягають відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Згідно відомостей, про одержані доходи та сплачений податок з доходів фізичних осіб отриманих з Центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. відображених ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ», , у податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків за 1-й квартал 2017 року, фізична особа - платник податків ОСОБА_1 отримав дохід від продажу продукції тваринництва (ознака 179) у розмірі 180 000,00 грн. «за ознакою 179», але податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до Саратської ДПТ ГУ ДФС не надав, таким чином обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачемо до бюджету.

Також відповідач вважає, що в порушення вимог розділу VI «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755-УІ із змінами та доповненнями, фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 року до Саратської ДПІ Ізмаїльського управління ГУ ДФС Одеської області не надано, не відображено у складі загального оподатковуваного доходу за 2017 рік - дохід від продажу продукції тваринництва (ознака « 179») у розмірі 180 000,00 гри., з якого не нарахована та не сплачена сума податку на доходи фізичних осіб до бюджету.

У зв`язку із чим, відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.10.2020 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про розгляд справи в порядку загального провадження.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Провадження по справі відкрито 26.08.2020 року, у зв`язку з чим 26.10.2020 року був останнім днем для розгляду справи.

Зважаючи на перебування головуючого судді на лікарняному у період з 19.10.2020 по 09.11.2020 включно, справа розглядається 10.11.2020 року - у перший робочий день після виходу судді з лікарняного, який є останнім днем строку, визначеного ст. 258 КАС України для розгляду справи, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

На підставі пп.78.1.2, п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) та наказу №3652 від 15.05.2019р., виданого ГУ ДФС в Одеській області, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання фізичної особи - АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, з питань дотримання Податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу від продажу продукції тваринництва (ознака « 179») за 2017 рік, отриманих від ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» .

За результатом перевірки було складено акт від 07.06.2019 року №1101/15-32-13-04/ НОМЕР_1 Про результати документальної позапланової перевірки фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з питань дотримання податкового законодавства, контроль за дотримання якого покладено на органи державної податкової служби, за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року.

Згідно акта перевірки встановлено порушення позивачем:

- п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. «в» 176.1 ст.176, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу України - не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік по строку 01.05.2018 року;

- п.164.1, п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.п. 167.1 ст.167, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.п. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VІ, із змінами та доповненнями занижена сума податку на доходи фізичних осіб у розмірі 32 400,00 грн. не сплачено до бюджету;

- пп.1.2, п.1.4, п.1.5, 1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ, ст..163, пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.168.4 ст.168 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VІ із змінами та доповненнями військовий збір у розмірі 2700, 00 грн. не сплачено до бюджету.

Згідно акту перевірки було встановлено, що відповідно до відомостей про одержанні доходи та сплачений податок з доходів фізичних осіб отриманих з Центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) за період з 01.01.2017p. по 31.12.2017p. відображених TOB «АРОН БУЛЛЗ», , у податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податки за 1-й квартал 2017 року, фізична особа - платник податків ОСОБА_1 отримав дохід від продажу продукції тваринництва (ознака 179) у розмірі 180000,00 гривень, але податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до Саратської ДПІ ГУ ДФС не надав, таким чином обов`язок щодо відображення даних у податкових деклараціях не було виконано, податкове зобов`язання не було визначено та не сплачено до бюджету.

На підставі акту перевірки, ГУ ДФС в Одеській області були прийняті податкові повідомлення-рішення №, , від 11.07.2019 року.

11.11.2019 року ГУ ДПС в Одеській області було винесено податкову вимогу №329758-52.

Позивачем було подано заперечення до акту перевірки №1101/15-32-13-04/ НОМЕР_1 від 07.06.2019, відповідно яких позивач не погоджується з актом перевірки, оскільки в період з 2016 року по 2018 рік договір про продаж продукції тваринництва з ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» не підписував та продукцію не продавав кошти в сумі, що вказана в акті не отримував ні на картковий рахунок ні готівкою. Про існування ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» взагалі не знав та ніколи не співпрацював.

ГУ ДФС в Одеській області було надано відповідь від 09.07.2019 року, згідно якої зазначено, що ОСОБА_1 не надано достатніх доказів щодо спростування порушень встановлених в ході перевірки, ГУ ДФС в Одеській області вирішено висновки акту позапланової виїзної документальної перевірки залишити без змін.

Позивач, звернувся із заявою до Саратського ВП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеської області про вчинений злочин передбачений ч.4 ст. 358 КК України.

12 жовтня 2019 року, за заявою Позивача, були внесені відомості до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за № 0000345 за ч.4 ст, 358 КК України, та розпочато досудове слідство.

Не погоджуючись із прийнятими податковим органом рішеннями, позивач звернувся до суду з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.20.1.4 п. 20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Згідно пп.78.1.2 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється у разі, якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (п. 78.4 ст. 78 ПК України).

Так, згідно пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Згідно пп. «а» пп.14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

За приписами пп.162.1.1 п.162.1 ст. 162 ПК України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно пп.163.1.3 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За приписами п.164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За змістом акту перевірки №1101/15-32-13-04/ НОМЕР_1 від 07.06.2019, податковим органом зроблено висновок щодо отримання позивачем від продажу продукції тваринництва у розмірі 180000, 00 грн. Зазначений висновок був зроблений на підставі відомостей, про одержані доходи та сплачений податок з доходів фізичних осіб отриманих з Центральної бази даних державного реєстру фізичних осіб (ЦБД ДРФО) за період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. відображених ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ», у податковому розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платника податків за 1-й квартал 2017 року.

Також ГУ ДФС надіслано запит до TOB «ААРОН БУЛЛЗ», , від 08.01.2019р. №98/10/15-32-13-04-07 щодо отримання інформації та підтверджуючих документів про нараховану суму доходу від продажу продукції тваринництва (ознака « 179») у І кварталі 2017 року по громадянину ОСОБА_1

ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» надано відповідь від 05.02.2019р. №01-02/19 (вх. ГУ від 05.02.2019р. №6131/10/15-32), що фізичній особі-платнику податків ОСОБА_1 було нараховано дохід від продажу продукції тваринництва (ознака « 179») у І кварталі 2017 року на загальну суму 180000, 00 грн.

ГУ ДФС в Одеській області зроблено запит ОСОБА_1 щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень. Станом на 27.05.2019р. фізична особа - платник податків ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік до Саратської ДШ Ізмаїльського управління ГУ ДФС не надав, не відобразив суму отриманого доходу та не визначив податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб з суми отриманих доходів.

ГУ ДПС в Одеській області було надано до суду копію відповіді ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» вих. №01-02/19 від 05.02.2019 року, згідно якої зазначено що ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» придбало малу рогату худобу за договорами закупівлі сільськогосподарських тварин у населення, суми виплаченого доходу відображені у звітах 1ДФ за перший та другий квартал 2017 року, крім інших, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на суму 180000, 00 грн., договір №МРХ/02/17 від 10.01.2017 року, згідно актів закупівлі №02-МРХ від 01.03.2017 ; 05-МРХ від 02.03.2017; 07-МРХ від 06.03.2017; 09-МРХ від 09.03.2017 на суму 45000 грн.

На переміщення худоби надавалось ветеринарне свідоцтво Ф1 та опис до нього з переліком ідентифікованих та зареєстрованих тварин, що підтверджують вибуття худоби, крім інших, ОСОБА_1 - РД-00 №848272 від 17.03.2017 р., видане Саратською районною лікарнею державної ветеринарної медицини.

Також ГУ ДПС в Одеській області було надано додаткові докази, а саме - копію ветеринарного свідоцтва, копію витягу з ЄДР тварин про рух тварин виду вівці.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 ст.9 закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Розглянувши подані відповідачем документи, судом не встановлено, що між позивачем та ТОВ «ААРОН БУЛЛЗ» відбулась господарська операція - продаж малої рогатої худоби, оскільки останні таких відомостей не містять та відповідні висновки відповідача є безпідставними, не підтверджені належними та достовірними доказами.

Також, відповідно до наданих податковим органом копій документів, а саме -копії ветеринарного свідоцтва, копії витягу з ЄДР тварин про рух тварин виду вівці, взагалі не можливо встановити суб`єктів, відносно яких ці документи складені. Зазначені копії неможливо прочитати.

Крім того, суд також враховує наявність внесених відомостей до Єдиного Державного реєстру досудових розслідувань за № 0000345, за ч.4 ст. 358 КК України, та розпочатого досудового слідства.

З урахуванням наведеного, враховуючи встановлені судом обставини у їх сукупності, виходячи з системного аналізу приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем приписів п.164.1, п.п.164.2.20 п.164.2 ст.164, п.п. 167.1 ст.167, п.п.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.п. 179.7 ст.179 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року N 2755-VІ, із змінами та доповненнями в зв`язку з занижено суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 32 400,00 грн., не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, що свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 11.07.2019 р. та наявність підстав для скасування останнього.

Згідно положень п.п.49.18.4 п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

За змістом пп.«в» 176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Згідно п.179.1 ст.179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Згідно пп.1.1, 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

За приписами п. 1.4, п.1.5, пп.1.6 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи, що відповідачем не доведено факту отримання позивачем у період 2016-2018 рр. будь-яких інших доходів, в останнього відсутній обов`язок подавати податкові декларації про майновий стан та доходи за період 01.01.2017 по 31.12.2017 р. відповідно до п. 179.1 ст. 179 ПК України, в зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2019 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують отримання позивачем в період 01.01.2017 по 31.12.2017 р. незадекларованого прибутку у розмірі 180000,00 грн., неправомірність донарахування податку з доходів фізичних осіб, відповідно донарахування військового збору є також неправомірним, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2019 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає також необхідним визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу від 11.11.2019 року №329758-52.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997 року (далі - Конвенція), є частиною національного законодавства.

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Новік проти України" (18.12.2008) Суд зробив висновок, що "надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога "якості закону" у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля".

У справі "Щокін проти України" Суд дійшов висновку про порушення прав заявника, гарантованих статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, по-перше, в зв`язку з тим, що відповідне національне законодавство не було чітким і узгодженим, та, відповідно, не відповідало вимозі "якості" закону і не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника; по-друге, національними органами не була дотримана вимога законодавства щодо застосування підходу, який був би найбільш сприятливим для заявника - платника податку, коли у його справі національне законодавство припускало неоднозначне трактування.

Так, у Рішенні Європейського Суду по справі «ОСОБА_2 ШВЕЙЦАРІЇ» від 16 лютого 2000 року якість закону вимагає, щоб він був доступний для даної особи і вона також могла передбачити наслідки його застосування до неї та щоб закон не суперечив принципові верховенства права. Це означає, що в національному праві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання з боку державних органів у права, гарантовані Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Небезпека свавілля є особливо очевидною, коли виконавча влада здійснює свої функції закрито. Закон має містити досить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б громадянам належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державні органи уповноважені вдаватися до втручання в право.

Жодна норма не може вважатися „законом", якщо вона не сформульована з точністю, достатньою для того, щоб надати змогу громадянинові регулювати свою поведінку: він має бути спроможним - якщо потрібно, після відповідної консультації - передбачити такою мірою, наскільки це є розумним за даних обставин, наслідки, які можуть випливати з його дій. Ці наслідки не повинні бути передбачуваними з абсолютною певністю. У той час, як певність у праві є вельми бажаною, вона може спричиняти надмірну жорсткість, а право має йти в ногу з обставинами, що змінюються. Відповідно до цього більшість законів з необхідністю укладаються в термінах, які більшою чи меншою мірою є нечіткими, а їхнє тлумачення і застосування є питаннями практики (Рішення Європейського суду «Фельдек проти Словаччини» від 12.07.2001 року).

Положення закону повинні бути передбачуваними та надавати достатньо гарантій проти свавільного застосування (рішення Європейського суду по справі Свято- Михайлівської парафії проти України від 14.06.2007року).

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У зв`язку з викладеним, протиправне винесення податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, рішення становить втручання у мирне володіння майном суб`єкта господарювання, що порушує статтю 1 Першого протоколу до Конвенції.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у п. 110 рішення від 23.07.2002 р. у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки про порушення позивачем вимог закону, і не довів правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, а тому останні підлягають скасуванню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

За приписами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду щодо задоволення позову, наявні підстави для стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрат по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ААРОН БУЛЗ" (вул. Ак.Глушко, 29, м.Одеса, 65014, ), про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень від 11.07.2019 року, податкової вимоги від 11.11.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 11.07.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу про сплату боргу від 11.11.2019 року №329758-52.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.