Справа № 296/2316/17
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/2316/17

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бондарчук В.В.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

10 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на додаткову постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов`язання виплатити компенсації втрати частини доходів, здійснення обов`язкових доплат до пенсії та проведення перерахунку,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов`язання виплатити компенсації втрати частини доходів, здійснення обов`язкових доплат до пенсії та проведення перерахунку.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 03.10.2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій незаконними та зобов`язання виплатити компенсації втрати частини доходів, здійснення обов`язкових доплат до пенсії та проведення перерахунку задоволено частково. Визнано незаконною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у виплаті компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 . Зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести перерахунок призначеної пенсії в сумі 2967,40 грн. з урахуванням вимог статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, доплати за понаднормовий стаж, доплати відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" №327 від 23.04.2012 року за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року та виплатити ОСОБА_1 різницю недоплаченої пенсії за період з 13.04.2011 року по 12.12.2016 року в сумі 8990,08 грн. В задоволенні решти позову відмовлено.

Однак, щодо однієї з позовних вимог не було ухвалено рішення, у зв`язку з чим позивач просить винести додаткову постанову, якою зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39909,56 грн.

12.10.2017 року представником позивача - адвокатом Крижовим М.О. подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі №296/2316/17 про зобов`язання Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39909,56 грн.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, щодо необхідності ухвалення додаткової постанови.

Додатковою постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.11.2017 року зобов`язано Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39 909,56 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять грн. 56 коп).

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову про виплату компенсації втрати частини доходів в сумі 39909,56 грн.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 12.12.2016 року управлінням виконано вчасно та в повному обсязі, тому підстави проведення нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

02.11.2020 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі.

Відповідно до частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до частини 1 статті 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.168 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадку, якщо щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.2 ст.168 КАС України питання про ухвалення додаткового судового рішення може бути заявлено до закінчення строку на виконання судового рішення.

У відповідності до змісту вказаної статті додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні питання.

Таким чином, аналіз наведеної норми процесуального права свідчить про те, що однією з підстав для прийняття судом додаткового судового рішення є, зокрема, не ухвалення судом рішення щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок чого залишилися невирішеними певні питання.

Як вбачається зі змісту постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 03.10.2017 року, в резолютивній частині не ухвалено рішення щодо позовної вимоги - зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39 909,56 грн. з приводу якої досліджувалися докази.

Так, частинами 2 та 3 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено виплату компенсації втрати частини доходів, а саме: "Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом". Розрахунок компенсації, яка підлягає виплаті, здійснюється на підставі Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Згідно висновків суду першої інстанції в постанові від 03.10.2017 року із розрахунку, проведеного на підставі зазначених нормативно-правових актів, встановлено, що сума компенсації втрати частини доходів ОСОБА_1 за період з 13.04.2011 по 12.12.2016 року становить 39909,56 грн.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, існує необхідність зобов`язання Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів в сумі 39 909,56 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять грн. 56 коп).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткової постанови в адміністративній справі № 296/2316/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Отже, судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування додаткової постанови.

В зв`язку з цим, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову постанову суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а додаткову постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 06 листопада 2017 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.