Справа № 140/11873/20
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/11873/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" до Поліської митниці Дермитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" (далі-позивач, ТзОВ "АВТОКРУС") звернулося з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 19.06.2020 ТзОВ "АВТОКРУС" з метою декларування товарів, в тому числі, сідельного тягача для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013, в митному режимі імпорт на митний пост "Рівне" Поліської митниці ДМС подано митну декларацію (далі - МД) №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020. Крім того, декларантом були заявлені та надані до митного оформлення в паперовому вигляді документи, на підставі яких транспортний засіб був куплений та доставлений до митного кордону України, а саме:

рахунок-фактура (інвойс) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020; сертифікат з перевезення (походження товару) №Е5.726.436 від 17.06.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.06.2013; висновок про вартісні та якісні характеристики товару (звіт №821/20 про оцінку ТЗ) від 19.06.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) №2/027-19 від 11.07.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 17.07.2019; копію митної декларації країни відправлення №20ВЕЕ567 від 15.06.2020.

Однак, незважаючи на подання вичерпного переліку документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару за 1 (основним) методом, митним органом 19.06.2020 було прийнято рішення про коригування митної вартості автомобіля №UA204000/2020/000121/1.

Позивач вважає вказане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки декларантом на підтвердження заявленої митної вартості і обраного методу її визначення подано усі необхідні документи. Ці документи не містять розбіжностей, що могли б вплинути на невірний розрахунок митної вартості, не містять ознак підробки та відображають усі відомості, що підтверджують ціну, яка була фактично сплачена за товар, та відсутність додаткових витрат.

Зазначає, що у рішенні про коригування митної вартості товару у графі 33 вказано, що митна вартість товару не може бути визначена за ціною договору, щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано усіх необхідних документів витребовуваних митним органом, проте, митним органом не надано переліку, яких саме документів не вистачає для проведення процедури декларування товару.

Вказує, що Поліська митниця ДМС, володіючи всіма необхідними документами та відомостями для проведення процедури декларування товару, протиправно винесла рішення про коригування та картку відмови. Крім того зазначає, що згідно відомостей митних декларацій, які надавались при здійсненні процедури декларування, визначені умови поставки - "DAP" Інкотермс 2010. З цього слідує, що ціна, визначена в рахунках-фактурах (інвойсах), включає в себе усі необхідні платежі, а тому декларант ТзОВ "АВТОКРУС" не повинен надавати додаткові документи щодо підтвердження вартості страхування чи транспортування імпортованого транспортного засобу. Більше того, у контракті №2/027-19 від 11.07.2019 містяться норми, що розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки. Можлива попередня оплата згідно рахунків-фактур. З огляду на це, декларант ТОВ «АВТОКРУС» скористалося такими положеннями контракту, а у графі 48 оформленої вантажно-митної декларації «відстрочення платежів» вказано, що відстрочення можливе до 17.09.2020. Зважаючи на те, що 180 днів з моменту поставки ще не минуло, надання документів щодо оплати за імпортований сідельний тягач не є обов`язковим, що повністю стверджується умовами зовнішньоекономічного контракту.

На повідомлення митного органу про надання додаткових документів 19.06.2020 декларантом надавалася виписка стосовно механізму формування ціни від експортера (продавця), експортна декларація країни відправлення та зовнішньоекономічний контракт.

Натомість, Поліська митниця ДМС скоригувала митну вартість товарів на підставі інформації щодо рівнів митної вартості товарів, подібних із імпортованими за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва за МД від 27.02.202 №UA305110/2020/3014 за ціною 13 200 Євро замість заявленої декларантом 10 100 Євро, без будь-яких обґрунтованих причин.

На підставі вищевказаного, вважає, що у діях та рішеннях Поліської митниці ДМС вбачається неузгодженість та невідповідність, адже не володіючи інформацією щодо ціни транспортних засобів, митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товару та визначив митну вартість на підставі відомостей, які ніяким чином не підтверджені.

Звертає увагу на те, що Поліська митниця ДМС не навела достатніх обґрунтувань, які б свідчили про офіційність інформації, згідно з якою було скориговано митну вартість товарів.

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 09.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.61).

Представник відповідача у поданому до суду відзиві на позов від 23.09.2020 №7.13-10/09/493 позов не визнав, вважає, що вимоги викладені у ньому не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Під час здійснення митного контролю та митного оформлення товару: сідельного тягача для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013 за митною декларацією №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020 у митниці виникли обґрунтовані сумніви у повноті та достовірності відомостей про заявлену митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості товарів на рівні 303 584,79 грн, що еквівалентно 10 100 Євро.

Під час опрацювання поданих декларантом разом з митною декларацією №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020 документів щодо оформлення вказаного транспортного засобу та при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості заявленого до митного оформлення товару за основним методом визначення на підставі наданого до митного оформлення рахунку-фактури (інвойсу) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 та відомостей, що містяться у наданих до МД документах, встановлено ряд розбіжностей, зокрема:

1. Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане в ФРН, контракт від 11.07.2019 №2/07-19 укладений із резидентом ФРН, згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567, яка видана митними органами Королівства Бельгія, та містить інформацію щодо країни відправлення - ВЕ.

2. Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - ОСОБА_1, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця

3. Наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення.

4. Митниця володіє інформацією щодо рівнів митної вартості товарів, подібних із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів (МД від 27.02.2020 №UA305110/2020/3014 - 13200 EUR, МД від 31.01.2020 №UA305110/2020/1391 - 13280 EUR).

На письмову вимогу митниці 19.06.2019 декларантом надіслано листа №19/06 про надання пояснень та з проханням прийняти рішення без врахування термінів передбачених ст. 53 Митного кодексу України.

Враховуючи вищевказані обставини, а також факт ненадання декларантом усіх документів згідно переліку, вказаного митним органом, у відповідача були наявні достатні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу, у зв`язку із чим 19.06.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості транспортного засобу №UA204000/2020/000121/1.

08.10.2020 представник позивача подав суду відповідь на відзив, у якій вказує, що митний орган протиправно не врахував додатково надані пояснення та документи при винесенні рішення про коригування митної вартості товарів. Додатково зазначає, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. За наявності інформації щодо митного оформлення аналогічного, на думку відповідача, товару митний орган не застосував метод - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, а необґрунтовано обрав саме резервний метод. При цьому формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що 11.07.2019 між ТзОВ "АВТОКРУС" (Покупець) та Компанією Arka Service UG (Німеччина) (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №2/027-19 та додаткову угоду №1 від 17.07.2019 до контракту №2/027-19 від 11.07.2019(а.с.30-33). За умовами контракту №2/027-19 продавець зобов`язується поставити покупцю, а покупець оплатити автомобілі легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі нові та бувші у використанні, кузова до легкових автомобілів та запчастини до них нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні…. (далі - товар). Асортимент, кількість та ціни товару вказуються у інвойсах, що формуються на кожну партію товару і є невід`ємними частинами цього Контракту. Пунктом 2.1 даного Контракту передбачено, що поставки здійснюються на умовах DAP - Ягодин, Луцьк, Ковель, Рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно згідно правил Інкотермс - 2010. Відповідно до п. 3.1 Контракту №2/027-19 встановлено, що ціни та загальна вартість кожної партії товару вказуються в інвойсах, які складають невід`ємну частину цього контракту. Згідно з пунктами 4.1, 4.3, 5.1 Контракту №2/027-19 розрахунки за товар здійснюються на умовах післяоплати протягом 180 календарних днів з моменту поставки, можлива попередньої оплати згідно інвойса. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу. Товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця, вартість доставки (перевезення) товару включається у ціну (вартість) товару.

На виконання умов контракту №2/027-19 від 11.07.2019 продавцем Компанією Arka Service UG (Німеччина) позивачу поставлено автомобіль сідельний тягач для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013, бувший у використанні, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, потужність двигуна 345 kW, колісна формула 4х2 за ціною 10 100 Євро, що стверджується рахунком-фактурою (інвойсом) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 (а.с.57-58).

З метою здійснення митного оформлення даного товару декларант 19.06.2020 подав митному органу МД №UA204020/2020/221026, у якій визначив митну вартість транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013, бувший у використанні, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, потужність двигуна 345 kW, колісна формула 4х2 за першим методом (ціною договору) на рівні 10 100 Євро (графа 42 МД), що по курсу НБУ становить 303 584,79 грн. (графа 45 МД).

На підтвердження обґрунтованості заявленої у МД №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, зокрема: рахунок-фактуру (інвойс) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.06.2013; з перевезення (походження товару) №Е5.726.436 від 17.06.2020; висновок про вартісні та якісні характеристики товару (звіт №821/20 про оцінку ТЗ) від 19.06.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) №2/027-19 від 11.07.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору №1 від 17.07.2019; копію митної декларації країни відправлення №20ВЕЕ567 від 15.06.2020 (а.с.29-33,36-40,57-60,62-63).

З матеріалів справи вбачається, що декларанту було направлено електронне повідомлення митниці з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Так, у вказаному повідомленні зазначено, що подані до митного оформлення документи за у МД №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020 містять неточності та розбіжності, з огляду на що митниця вимагала надати: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування цін на товари на заявлених комерційних умовах поставки; бухгалтерські та банківські документи, що стосуються оплати постачальнику за придбаний товар; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями із врахуванням фактичного технічного стану транспортного засобу; копію митної декларації країни відправлення (Німеччина). У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Повідомленням від 19.06.2020 №19/06 про надання пояснень та додаткових документів позивач надав митниці пояснення стосовно механізму формування ціни на імпортований товар, а також просив прийняти рішення у відповідності до ч.3, 4 ст.54 Митного кодексу України без врахування термінів, передбачених ч.3 ст.53 даного Кодексу (а.с.41-42).

19.06.2020 митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1, заявлених до митного оформлення у МД №UA204020/2020/221026 від 19.06.2020, та згідно з графою 30 вказаного рішення митним органом було визначено митну вартість ТЗ в розмірі 13 200 Євро (замість 10 100 Євро, що була заявлена декларантом) (а.с.18-19).

В обґрунтування рішення відповідач вказав, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за заявленим декларантом рівнем, у зв`язку з відмовою в наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року. Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане в ФРН, контракт від 11.07.2019 №2/07-19 укладений із резидентом ФРН, згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567, яка видана митними органами Королівства Бельгія, та містить інформацію щодо країни відправлення - ВЕ; Подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - ОСОБА_1, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця; Наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення.

Митниця володіє інформацією щодо рівнів митої вартості товарів, подібних із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митої вартості товарів (МД від 27.02.2020 №UA305110/2020/3014 - 13200 EUR, МД від 31.01.2020 №UA305110/2020/1391 -13280 EUR).

Також у рішенні вказано, що заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, таких як: виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування цін на товари на заявлених комерційних умовах поставки; бухгалтерські та банківські документи, що стосуються оплати постачальнику за придбаний товар; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями із врахуванням фактичного технічного стану транспортного засобу; копію митної декларації країни відправлення (Німеччина).

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у (зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці. Вартість транспортного засобу визначено на підставі інформації щодо рівнів митної вартості товарів, схожих із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва ( МД від 27.02.2020 №UA305110/2020/3014 - 13 200 EUR). Числове значення митої вартості товару, із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становить 396 764,28 грн, або у валюті фактури -13 200 EUR.

Разом з тим, митне оформлення проведене за митною декларацією від 19.06.2020 №204020/2020/221194 із застосуванням положень частини 7 статті 55 Митного кодексу України та наданням фінансової гарантії у вигляді грошової застави у сумі 18 635,90 грн (а.с.24-25).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частина першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з частинами другою - п`ятою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як передбачено частинами першою - третьою, шостою та сьомою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами першою - четвертою статті 57 МК України визначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Аналізуючи вищевикладені норми митного законодавства України, слід дійти висновку, що основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені МК України заборонено.

Як слідує з матеріалів справи, сумніви митниці у правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого автомобіля виникли у зв`язку з наступними обставинами: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане в ФРН, контракт від 11.07.2019 №2/07-19 укладений із резидентом ФРН, згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567, яка видана митними органами Королівства Бельгія, та містить інформацію щодо країни відправлення - ВЕ; подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - ОСОБА_1, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця; наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення.

Що стосується подання до митного оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.06.2013, видане Федеративною Республікою Німеччина, а згідно графи 15 МД країною відправлення є Німеччина, проте, декларантом до митного оформлення надана копія митної декларації від 15.06.2020 №20ВЕЕ567 видана митними органами Королівства Бельгія то суд зазначає, що вказана обставина не впливає на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідно до статті 4 Директиви Ради Європейського Союзу 1999/37/ЄС від 29.04.1999 про реєстраційні документи транспортних засобів свідоцтво про реєстрацію, видане однією державою-членом, офіційно визнає інша держава-член з метою ідентифікації транспортного засобу у міжнародному дорожньому русі або для перереєстрації в іншій державі-члені.

Враховуючи той факт, що і ФРН і Королівство Бельгія є постійними членами Європейського Союзу, то усі директиви видані Радою Європейського Союзу поширюються і на ці країни. Окрім того, в країнах Європейського Союзу існує практика, яка передбачає можливість не змінювати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в країні експорту, якщо такий автомобіль в подальшому буде ввозитися (експортуватися) за межі Європейського Союзу. Вказані дії дають змогу уникнути додаткового формалізму при повторній перереєстрації транспортного засобу на нового власника.

Щодо посилання відповідача, що наданий декларантом до митного оформлення звіт від 19.06.2020 №821/20 про оцінку транспортного засобу не може бути використаний у якості підтвердження заявленої митної вартості, оскільки експертом не надані документальні підтвердження описаного технічного стану, які при врахуванні суттєво вплинули на результативне числове значення, то суд погоджується з висновками позивача, що висновок експерта (звіт) надавався виключно як рекомендація митному органу, однак ніяким чином не беззаперечна обставина, на якій ґрунтується заявлена нами до митного оформлення митна вартість товарів. Позивачем обраний основний метод визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору (контракту), а не резервний (з використанням альтернативних джерел інформації, в тому числі висновків експертів), а тому сумніви Поліської митниці ДМС є не обгрунтованими.

В оскаржуваному рішенні відповідач поставив під сумнів достовірність заявленої декларантом митної вартості транспортного засобу, оскільки, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності та неточності, зокрема: подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 містить інформацію щодо власника транспортного засобу - ОСОБА_1, що не кореспондується з реквізитами продавця і покупця.

Цією обставиною митний орган обґрунтував необхідність подачі декларантом додаткових документів. Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача з тих підстав, що транспортний засіб позивач придбав у компанії Arka Service UG (Німеччина), що підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 та укладеним контрактом від 11.07.2019 №2/027-19, а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 24.06.2013 № НОМЕР_2 власником є ОСОБА_1, на якого першопочатково був зареєстрований наданий до митного оформлення транспортний засіб, Разом з тим, вказана обставина, на переконання суду, жодним чином не впливає на митну вартість транспортного засобу.

Крім того, враховуючи той факт, що транспортний засіб ввозився з країни Європейського Союзу, то експортер - Arka Service UG (Німеччина) з метою спрощення процедури експорту, має можливість не переоформляти транспортний засіб на власне ім`я, а здійснити переоформлення відразу на покупця ТзОВ "АВТОКРУС".

Водночас, що стосується наявної у митниці інформації щодо рівнів митної вартості товарів, подібних із імпортованим за призначенням, виробником, моделлю, об`ємом двигуна, потужністю, країною виробництва, то суд зазначає, що факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам по собі не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів, і лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

Аналогічний підхід закріплено і у Методичних рекомендаціях щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДФС України від 11.09.2015 № 689. Так, у пункті 8 розділу 2 цих Методичних рекомендацій зазначено, що у випадках спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості та декларуванням митної вартості нижчої, ніж вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, та відповідно до частин третьої - четвертої статті 53 МК України здійснює запит додаткових документів. У випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МК України та частиною першою статті 55 цього Кодексу, посадова особа, що здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості, приймає рішення про коригування митної вартості товарів. Тобто, при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

Суд зазначає, що подані позивачем до митного оформлення документи щодо ціни товару не містили розбіжностей, оскільки з рахунку-фактури (інвойса) №Ro-200615-02-AN/-RE від 15.06.2020 слідує, що вартість придбання транспортного засобу марки VOLVO, модель FH 460, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 12777 см3, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення-2013 становить 10 100 Євро (а.с.27-58). У поданій до митного органу митній декларації країни відправлення Королівства Бельгія від 15.06.2020 №20ВЕЕ567 ціна транспортного засобу вказана 10 100 Євро (а.с.29). Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Водночас відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. При цьому суд враховує, що вартість подібних товарів може істотно відрізнятись, в даному випадку з огляду на технічний стан транспортного засобу, його пробігу тощо.

Суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 13 200 Євро. Крім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. У свою чергу, декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товарів, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відтак, наведені митним органом в оскаржуваному рішенні відомості щодо коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу не дають підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті вимог частини другої статті 55 МК України.

Що стосується неподання позивачем на вимогу митниці виписки з бухгалтерської документації продавця стосовно механізму формування цін та товари на заявлених комерційних умовах, то як слідує з матеріалів справи, у повідомленні про надання додаткових документів та пояснень від 19.06.2020 №19/06 позивач повідомив, що така ціна ґрунтується на основі внутрішньої калькуляції собівартості товарів з врахуванням споживчої властивості (корисності), зношення, року виготовлення, загального стану, справності. Надання будь-якої іншої інформації є неможливим, оскільки становить комерційну таємницю та не підлягає розголошенню (а.с.41-42).

Суд зазначає, що ненадання контрагентом позивача бухгалтерських документів щодо механізму формування ціни на товар, та, як наслідок, неподання їх на вимогу митниці, не може мати наслідком не підтвердження заявленої декларантом до митного оформлення митної вартості товару, оскільки подані відповідачу документи містили інформацію щодо усіх складових митної вартості та ціни товару, що підлягає сплаті позивачем.

Отже, на переконання суду, позивачем у відповідності до вимог статей 52, 53 МК України подано всі необхідні документи для митного оформлення зазначеного автомобіля за ціною договору, які не містили в собі будь-яких розбіжностей, зазначених в частині третій статті 53 МК України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості та дії відповідача, які йому передували, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020 про коригування митної вартості товарів слід визнати протиправним та скасувати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд також враховує, що позивач сплатив судовий збір у сумі 2102,00 грн згідно з платіжним дорученням від 12.08.2020 №385 (а.с.17).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Дермитслужби судового збору у розмірі 2102,00 грн,

Керуючись статтями 139, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" до Поліської митниці Дермитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Дермитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000121/1 від 19.06.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби судові витрати в сумі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОКРУС" (43025, Волинська область, м.Луцьк, вулиця Лесі Українки, будинок 15, ).

Відповідач: Поліська митниця Держмитслужба (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 104, ).

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук