Справа № 826/1713/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

05 листопада 2020 року м. Київ № 826/1713/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене кільце» (49000, м. Дніпро,

вул. Комсомольська, 40Б)

до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник

Ольги Ігорівни (01001, м. Київ, вул. Тараса Шевченка, буд. 16)

про скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Проксима» з адміністративним позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Ольги Ігорівни (далі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29483506 від 29 квітня 2016 року 15:56:12, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29483837 від 29 квітня 2016 року 16:09:57, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29484032 від 29 квітня 2016 року 16:19:43, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29484181 від 29 квітня 2016 року 16:27:04, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник Ольгою Ігорівною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене кільце» задоволено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року рішення суду першої інстанції від 10 лютого 2020 року залишено без змін.

Представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, у якому просить: вирішити питання про судові витрати, а саме - стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Ольги Ігорівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене кільце» витрати на правову допомогу у розмірі 21 528,46 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, виходячи з вимог статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вичерпний перелік підстав для винесення додаткового рішення у справі.

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі, зокрема щодо судових витрат, якщо вказане питання не було вирішено.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у розумінні статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Судом вбачається, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу заявлена представником позивача при судовому розгляді даної справи, а саме 10 червня 2019 року на підставі відповідного клопотання.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду копію договору про надання правничої правової допомоги від 01 квітня 2019 року, а також копію додаткової угоди №1 до договору №06 про надання правничої (правової допомоги) від 01 квітня 2019 року, пунктом 2 якої визначено, що гонорар адвоката за надання правничої допомоги, визначеної у пункті 1 даної додаткової угоди, складає 1 669,20 грн. за одну годину роботи: у судовому засіданні; під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; під час ознайомлення з матеріалами справи.

Вказаним пунктом передбачено, що гонорар сплачується у готівковій формі (з видачею квитанції до прибуткового ордеру) впродовж 1 банківського дня з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі послуг за договором та додатковою угодою №1 до нього, в якому зазначається розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі №826/1713/17.

Представник позивача у заяві про ухвалення додаткового судового рішення зазначила, що у судовому засіданні нею було надано копію квитанцій до прибуткового касового ордеру №16/09 та №16/09-2 від 16 вересня 2019 року, якими підтверджується сплата судових витрат у розмірі 21 528,46 грн., а також акт прийняття-передачі виконаних робіт та звіт про надані послуги.

Водночас, в матеріалах справи відсутні копії вказаних матеріалів. При цьому, доводи представника позивача стосовно подання таких документів не підтверджуються ні змістом журналу судового засідання від 16 вересня 2019 року, ні його звукозаписом.

Також, у додаток до заяви про ухвалення додаткового судового рішення представник позивача не надала жодних доказів подання таких документів та копій документів, що підтверджують сплату витрат на правову (правничу) допомогу.

З огляду на наявні у справі документи, суд приходить до переконання, що позивач не підтвердив понесення ним заявлений розмір витрат на правничу допомогу та не підтвердив належними та допустимими доказами їх фактичне надання адвокатом та не надав усі необхідні первинні документи про надання таких адвокатських послуг (як то копії прибуткового ордеру та квитанцій до нього, акта прийому-передачі, звіту про надані послуги тощо).

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу за наявних матеріалів справи та, як наслідок, відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 44, 134, 139, 241, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Зелене кільце» про ухвалення додаткового судового рішення - відмовити.

Згідно статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені. Відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя А.Б. Федорчук