Справа № 360/972/20
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року справа № 360/972/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року (повний текст складено 07 липня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/972/20 (суддя в 1 інстанції Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДСНС у Луганській області), у якому позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 61832,25 грн з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач з 01.09.1994 по 02.05.2019 проходив службу у системі МВС України, МНС України та ДСНС України, а на момент звільнення до 29.12.2018 перебував на посаді заступника начальника головного управління - начальник управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління. 02.05.2019 позивача звільнено із служби цивільного захисту у відставку за станом здоров`я згідно з наказом ДСНС України від 13.03.2019 № 93. Позивач зазначав, що в період проходження служби цивільного захисту залучався та брав безпосередню участь у Антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з метою виконання службових задач у відповідні періоди 2015 - 2018 років, що підтверджується довідкою 05.04.2019 № 20.

Позивач зазначав, що відповідач в довідці від 05.04.2019 № 18 зазначив, що у 2015 році позивач не залучався до проведення АТО, однак це твердження, на його думку, спростовується інформацією, зазначеною в листі з особової справи, копія якого наявна у позивача.

Позивач вказує, що на підставі інформації, зазначеної в листі з особової справи, він з 22.07.2015 по 25.08.2015, з 14.09.2015 по 23.09.2015, з 26.09.2015 по 08.12.2015, з 19.12.2015 по 09.02.2016, з 12.02.2016 по 05.09.2016, з 07.10.2016 по 26.12.2016, з 30.07.2016 по 28.08.2017, з 04.10.2017 по 27.11.2017, з 26.12.2016 по 01.05.2017, з 19.05.2017 по 11.12.2017, з 25.12.2017 по 10.02.2018, з 15.03.2018 по 28.04.2018 безпосередньо брав участь у Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області.

З посиланням на положення Постанови КМУ від 20.01.2016 № 18, Наказу МВС України № 385 позивачем зроблений розрахунок невиплаченої винагороди за безпосередню участь в АТО, за яким, на думку позивача, відповідач зобов`язаний сплатити йому заборгованість по винагороді за безпосередню участь в АТО в загальному розмірі 61832,25 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 360/972/20 позовні вимоги позивача задоволено частково, внаслідок чого: стягнуто з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на користь ОСОБА_2 винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з липня 2015 року по квітень 2018 року у розмірі 61 523,81 грн., з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач дійсно перебував на службі в ДСНС України з 01.09.1994 року по 02.05.2019 року, на посаді заступника начальника Головного управління, начальника управління запобігання надзвичайним ситуаціям Головного управління.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при СБУ (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 08 серпня 2015 року № 220 з 22 липня 2015 року позивач прибув до складу сил та засобів, що залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з метою виконання службових (бойових) завдань.

Позивач звільнений зі служби цивільного захисту у відставку за станом здоров`я згідно наказу ДСНС від 13.03.2019 № 93 «Про звільнення із служби цивільного захисту» та виключений з кадрів ДСНС, зі списків особового складу Головного управління та знятий з усіх видів забезпечення з 02.05.2019 згідно наказу Головного управління від 02.05.2019 № 144 «Про кадрові питання» з правом призначення пенсії.

Винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів служби цивільного захисту, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

Довідкою від 23.05.2019 № 44 Головне управління підтвердило, що позивач був залучений до участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області.

Однак, керівництвом ГУ ДСНС у Луганській області не видавались накази про залучення позивача до виконання заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою тощо.

Отже, враховуючи відсутність доказів на підтвердження доводів позивача щодо виконання ним завдань, пов`язаних з участю в антитерористичній операції, а також беручи до уваги те, що виконання службових обов`язків в містах, які відносяться до зони проведення антитерористичній операції, в даному випадку у м. Сєвєродонецьк Луганської області, де позивач проходив службу, не свідчить про виконання ним конкретних завдань, пов`язаних з його безпосередньою участю в проведенні антитерористичній операції, Головне управління приходить до висновку про відсутність підстав для виплати винагороди за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців (осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту) у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду в районі проведення АТО є наказ керівництва штабу АТО, який видається у тому числі на військовослужбовців інших підрозділів (осіб рядового і начальницького складу цивільного захисту).

Зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. Потім, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

За таких обставин Головне управління вважає, що позивачем невірно тлумачаться норми матеріального права у спірних правовідносинах, оскільки відсутні правові підстави для виплати йому грошової винагороди за безпосередню участь у проведенні АТО у період з липня 2015 року по квітень 2018 року.

З системного аналізу Постанови КМУ № 24, можна дійти висновку, що винагорода за безпосередню участь в антитерористичних операціях обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення.

Позивач не надав доказу безпосередньої участі його в АТО, а лише про його прибуття до сил та засобів, що беруть безпосередню участь в АТО. Головне управління також такими доказами не володіє.

Незалежно від місця участі в АТО, чи то на лінії зіткнення чи то в інших районах проведення АТО грошова винагорода виплачується саме за безпосередню участь в АТО, що повинно підтверджуватись певними доказами.

Головне управління вважає, що діяло в межах наданих йому повноважень відповідно до законодавства, та норми матеріального права у спірних правовідносинах застосувало вірно.

Також відповідач зазначив, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах.

Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням ДСНС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів цивільного захисту, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказів Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) позивач дійсно брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з липня 2015 року по квітень 2018 року.

За спірний період позивачу нараховано та сплачено грошове забезпечення, що підтверджується довідкою Управління фінансового забезпечення Головного управління. Накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) підтверджують включення позивача до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Військовослужбовці з числа включених до таких сил та засобів у подальшому можуть залучатися до проведення Антитерористичної операції.

Посилання позивача на те, що він брав безпосередню участь в АТО з липня 2015 року по квітень 2018 року відповідач вважає безпідставними, оскільки вказаний період часу є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (арк.справи 11-12), має статус учасника бойових дій відповідно до посвідчення НОМЕР_2 , виданого 31.03.2016 (арк.справи 13).

Відповідно до витягу з наказу від 02.05.2019 № 144 ОСОБА_2 звільнено зі служби цивільного захисту у відставку (арк.справи 14).

Згідно із довідкою ГУ ДСНС у Луганській області вих. № 01-2480/23 від 23.05.2018 ОСОБА_2 в період з 22.07.2015 по 27.04.2018 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в Луганській області. Залучався позивач до безпосередньої участі в АТО наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 08.08.2015 № 220 (арк.справи 15).

З довідки ГУ ДСНС у Луганській області № 246 про винагороду за участь в АТО з липня 2015 року по квітень 2018 року вбачається: з січня 2016 року по грудень 2016 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього у сумі 9319,19 грн; з січня 2017 року по грудень 2017 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього у сумі 10188,00 грн; з січня 2018 року по квітень 2018 року позивачу нараховано винагороду за участь в АТО всього у сумі 2246,55 грн (арк.справи 61).

Також з вказаної довідки вбачається, що позивачу було виплачено винагороду за участь в АТО у сумі 21753,74 грн.

Позивачем здійснено власний розрахунок невиплаченої винагороди та останній вважає, що за період з липня 2015 року по квітень 2018 року відповідач повинен був виплатити винагороду за безпосередню участь в АТО в розмірі 61832,25 грн.

Відповідно до довідки № 5701-2179/57130 від 29.04.2020 ОСОБА_2 у період з липня 2015 року по квітень 2018 року перебував у відпустках та відрядженнях:

- відрядження тривалістю 3 календарні дні з 16 липня 2015 року по 18 липня 2015 року (наказ Головного управління від 16.07.2015 № 72св);

- частина щорічної основної відпустки за 2015 рік тривалістю 30 календарних днів та 2 дні на дорогу з 25 серпня 2015 року по 25 вересня 2015 року (відкликання з відпустки у зв`язку із службовою необхідністю з 14 вересня 2015 року) (накази Головного управління: від 18.08.2015 № 149св; від 14.09.2015 № 164св);

- відрядження тривалістю 3 календарні дні з 23 вересня 2015 року по 25 вересня 2015 року (наказ Головного управління від 21.09.2015 № 126св);

- надання невикористаної частини щорічної основної відпустки за 2015 рік тривалістю 11 календарних днів з 08 грудня 2015 року по 18 грудня 2015 року (наказ Головного управління від 25.11.2015 № 208св);

- відрядження тривалістю 3 календарні дні з 09 лютого 2016 року по 11 лютого 2016 року (наказ Головного управління від 09.02.2016 № 33св);

- частина щорічної основної відпустки за 2016 рік тривалістю 30 календарних днів та 2 дні на дорогу з 05 вересня 2016 року по 06 жовтня 201 року (наказ Головного управління: від 18.08.2016 № 145св);

- відрядження тривалістю 3 календарні дні з 27 липня 2017 року по 29 липня 2017 року (наказ Головного управління від 26.07.2017 № 258);

- частина щорічної основної відпустки за 2017 рік тривалістю 30 календарних днів та 3 дні на дорогу з 28 серпня 2017 року по 29 вересня 2017 року (відкликання з відпустки у зв`язку із службовою необхідністю з 29 серпня 2017 року) (накази Головного управління: від 22.08.2017 № 14; від 28.08.2017 № 147);

- відрядження тривалістю 3 календарні дні з 01 жовтня 2017 року по 03 жовтня 2017 року (наказ Головного управління від 29.09.2017 № 343);

- додаткова відпустка як учаснику бойових дій за 2017 рік тривалістю 14 календарних днів з 27 листопада 2017 року по 10 грудня 2017 року (наказ Головного управління від 08.11.2017 № 207);

- відрядження тривалістю 3 календарні дні з 08 лютого 2018 року по 10 лютого 2018 року (наказ Головного управління від 06.02.2018 № 29);

- невикористана частина щорічної основної відпустки за 2017 рік тривалістю 44 календарних днів та 3 дні святкові з 19 березня 2018 року по 03 травня 2018 року (наказ Головного управління від 12.03.2018 № 60) (арк.справи 62-63).

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 20 березня 2003 року № 638-VІ «Про боротьбу з тероризмом» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 638-VІ) встановлено, що антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 638-VІ Міністерство внутрішніх справ України здійснює боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції органів внутрішніх справ; надає Антитерористичному центру при Службі безпеки України необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичних операцій.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 158 від 04 червня 2014 року «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» (що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

У відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24 (далі - Постанова № 24), в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць.

У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).

Згідно з пунктом 2 Постанови № 24 військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Пунктом 3 Постанови № 24 затверджено розмір винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 1, розмір додаткових винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду згідно з додатком 2.

Відповідно до пункту 6 Постанови № 24 визнано таким, що втратив чинність, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 4 червня 2014 року № 158 (Офіційний вісник України, 2014 року, № 46, стаття 1211) у частині виплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу винагороди в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш як 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Наказом Міністерства оборони України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 02 лютого 2015 року № 49, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 лютого 2015 року за №135/26580, затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (далі - Порядок № 49).

Пунктом 4 розділу І Порядку № 49 встановлено, що виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).

Згідно з пунктом 6 розділу 1 Порядку № 49 виплата винагород військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, визначених додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31 січня 2015 року № 24.

Пунктами 1, 2, 3, 7 розділу II Порядку № 49 передбачено, що військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення. Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень. Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у п. 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Безпосередня участь у відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою підтверджується журналом бойових дій (журналом ведення оперативної обстановки), бойовим донесенням (підсумковим, терміновим та позатерміновим), рапортом керівника підрозділу, який виконував завдання. Крім того, підтвердними документами є бойовий наказ командира військової частини для виконання поставлених завдань охорони об`єктів (несення служби на блокпостах, звільнення об`єктів, які захоплені, тощо), письмовий наказ командира військової частини, який виконував завдання, запис у книзі прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону про виконання завдань прикордонними нарядами щодо відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), де визначені особовий склад, який залучається до охорони, час, місце, порядок виконання завдань, книга служби нарядів та подій, що відбувалися.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, колегія суддів зазначає, що винагорода за безпосередню участь в АТО виплачується не за весь час залучення особи до складу сил та засобів АТО, а тільки за час фактичної участі цієї особи у відповідних заходах. Так, зарахування особи до списку осіб, що безпосередньо беруть участь у проведенні антитерористичних операцій, здійснюється на підставі відповідних наказів командирів (штабу АТО), в яких зазначається про дату початку такої участі та дату фактичного завершення такої участі. В подальшому, на підставі вмотивованого рапорту керівника структурного підрозділу, де проходить службу особа, Головним управлінням ДСНС України в області видається відповідний наказ, який, в свою чергу, є підставою для нарахування грошової винагороди особам рядового і начальницького складу органів цивільного захисту, призначеної за безпосередню участь у проведенні АТО.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказів Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) позивач дійсно брав участь в антитерористичній операції на території Луганської області, забезпеченні її проведення з липня 2015 року по квітень 2018 року.

За спірний період позивачу нараховано та сплачено грошове забезпечення, що підтверджується довідкою Управління фінансового забезпечення Головного управління.

Накази першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) підтверджують включення позивача до сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Військовослужбовці з числа включених до таких сил та засобів у подальшому можуть залучатися до проведення Антитерористичної операції.

Посилання позивача на те, що він брав безпосередню участь в АТО з липня 2015 року по квітень 2018 року колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказаний період часу є загальним періодом, що визначає участь позивача в проведенні антитерористичної операції.

Як вже зазначалось, однією з обов`язкових умов для визнання військовослужбовця таким, що бере безпосередню фактичну участь у відповідних заходах в АТО є перебування такої особи у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва штабу АТО.

Така фактична участь осіб в Антитерористичній операції має бути підтверджена наказом командира штабу АТО.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 812/1487/17, від 24.04.2020 у справі № 812/1511/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Згідно частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому апеляційну скаргу відповідача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 360/972/20 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року у справі № 360/972/20 скасувати.

У задоволенні адміністративний позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції відмовити.

Повне судове рішення складено 11 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова