Справа № 480/6508/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року Справа № 480/6508/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., розглянувши у порядку письмового провадження в спрощеному позовному провадженні у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить визнати протиправним рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 11.03.2020 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з заявою від 03.03.2020; зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 50 з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2001 року позивачу призначене та виплачується довічне грошове утримання як судді апеляційного суду у відставці. На підставі рішення Контитуційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 Сумським апеляційним судом була видана довідка від 03.03.2020 № 50 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Вказану довідку позивач подав до ГУ ПФУ в Сумській області для проведення перерахунку призначеного йому щомісячного грошового забезпечення. Однак спірним рішенням відповідач відмовив у проведенні такого перерахунку.

Позивач не погоджується із таким рішенням органу Пенсійного фонду, оскільки Контитуційний Суд України у своєму рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів", яким запроваджено різні підходи до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, а тому з 19.02.2020 має право на перерахунок призначеного йому довічного грошового утримання.

Ухвалою від 05.10.2020 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою від 30.10.2020 у відповідача були витребувані необхідні докази.

Представник відповідача подав до суду відзив у якому проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Свою позицію обґрунтовує тим, що рішенням Контитуційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення п. 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів". Після 18.02.2020 жодних нормативно-правових актів щодо підвищення суддівської винагороди прийнято не було. На думку представника відповідача, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці може бути проведений з урахуванням суддівської винагороди, визначеної нормативно-правовими актами, які прийняті та набрали законної сили після набрання чинності рішенням Контитуційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд частково задовольняє позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці (а.с. 11), перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання.

03.03.2020 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с. 22) та надав довідку Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 50 про розмір суддівської винагороди (а.с. 10).

Однак, рішенням від 04.03.2020 № 14 ГУ ПФУ в Сумській області відмовило в проведенні перерахунку відповідно до наданої довідки, оскільки неможливо визначити розмір посадового окладу (а.с. 23). Про прийняте рішення позивача було повідомлено листом від 11.03.2020 № 1800-0303-8/9491 (а.с. 9).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - закон № 1402-VIІІ) урегульовано порядок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до ч. 4 вказаної статті у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, пунктом 2 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом втрачає чинність Закон України № 2453-VI, крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Пунктом 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VIII (з урахуванням змін, внесених згідно із Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII та у редакції Закону України від 21.12.2016 № 1798-VIII) було визначено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

У інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Мотивуючи своє рішення Конституційний Суд України зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3.06.2013 № 3-рп/2013).

Розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шестидесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України № 1402-VIII, фактично не мали можливості отримувати довічне грошове утримання у вказаному розмірі.

Водночас, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Таким чином, положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020. Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон України №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Як наслідок, з 18.02.2020 на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону України № 1402-VIII, у силу приписів частини четвертої якої суддя у відставці має право на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання у ОСОБА_1 виникає з 19.02.2020, а саме наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 - моменту, з якого у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

Саме з 19.02.2020 втратили чинність обмеження, встановлені пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, щодо права на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, тільки тими суддями, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працювали на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо них відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Викладена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в рішенні від 16.06.2020 у зразковій справі № 620/1116/20.

Обґрунтування рішення від 04.03.2020 № 14 про неможливість проведення перерахунку у зв`язку з неможливістю визначення розміру посадового окладу спростовуються матеріалами справи, оскільки в довідці Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 50 зазначено як посадовий оклад для перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 так і інші складові суддівської винагороди. При цьому така довідка була надана позивачем до ГУ ПФУ в Сумській області.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає висновки ГУ ПФУ в Сумській області, викладені в рішенні від 04.03.2020 № 14 необґрунтованими.

Звернувшись до суду позивач просив скасувати рішення від 11.03.2020 про відмову в перерахунку грошового утримання. Однак, зазначене рішення було прийнято 04.03.2020 за № 14, а листом від 11.03.2020 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову в перерахунку грошового утримання.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення ГУ ПФУ в Сумській області від 04.03.2020 № 14.

Суд також вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 50, починаючи з 19.02.2020.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області судові витрати в розмірі 1681,60 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 04.03.2020 № 14 про відмову в проведенні перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 50.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020 згідно з довідкою Сумського апеляційного суду від 03.03.2020 № 50, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору в розмірі 1681,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 12.11.2020.

Суддя С.М. Гелета