Справа № 826/4538/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/4538/18 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, -

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби України у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги від 09 листопада 2017 року №98998-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 09 листопада 2017 року №98998-17 Головного управління ДФС у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове, у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана вимога і рішення про опис майна у податкову заставу є правомірними.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, 09 листопада 2017 року ГУ ДФС сформовано податкову вимогу №98998-17, в якій зазначено, що станом на 08 листопада 2017 року сума податкового боргу платника податків становить 303854,86 грн., у тому числі податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді з/п - 1020,00 грн. (штрафні (фінансові) санкції); податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 129980,48 грн. (92030,12 грн. - основний платіж, 23401,11 грн. - штрафні санкції, 14549,25 грн. - пеня); військовий збір - 9214,34 грн. (6380,24 грн. - основний платіж, 1860,67 грн. - штрафні санкції, 973,43 грн. - пеня); податок на додану вартість - 163640,04 грн. (104729,04 грн. - основний платіж, 27969,74 грн. - штрафні санкції, 30941,26 грн. - пеня).

Крім того, рішенням від 09 листопада 2017 року №98998-17 про опис майна у податкову заставу відповідно до статті 89 Податкового кодексу України здійснено опис майна, що перебуває у власності (господарському віданні або оперативному управлінні) платника податків ОСОБА_1 , а у разі, якщо на момент складання акта опису майна майно відсутнє або його балансова вартість менша суми податкового боргу - також того майна, права власності на яке він набуде у майбутньому.

Відповідач зазначає, що податковий борг виник на підставі винесених позивачу податкових повідомлень-рішень від 05 вересня 2017 року №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 67784,00 грн., №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 125306,00 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 100245,00 грн. та за штрафними санкціями - 25061,00 грн., №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 117005,56 грн., у тому числі за основним платежем - 93601,45 грн. та за штрафними санкціями - 23401,11 грн., №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 9303,34 грн., у тому числі за податковими зобов`язаннями - 7442,67 грн. та за штрафними санкціями - 1860,67 грн., №, №, №, №.

Позивачем також вказано про формування оскаржуваної податкової вимоги на підставі вказаних податкових повідомлень-рішень.

При цьому, згідно матеріалів справи рішенням ДФС України від 27 жовтня 2017 року №14200/К/99-99-11-02-01-01-14 продовжено розгляд скарги ФОП ОСОБА_1 від 28 вересня 2017 року №2/28 та №1/28 в частині оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС від 05 вересня 2017 року №, №, №, №, №, №, №, № до 15 грудня 2017 року.

Листом від 10 листопада 2017 року №1861/К/26-15-17-03-27 ГУ ДФС повідомило позивача, що станом на 09 листопада 2017 року відповідно до інтегрованих карток платника податків сума податкового боргу становить 303854,86 грн. та запропоновано надати перелік майна, яке перебуває у власності фізичної особи та вартість якого відповідає сумі податкового боргу з метою складання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави.

Рішенням ДФС України від 08 грудня 2017 року №16423/К/99-99-02-01-14 за результатами скарги позивача в частині оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС від 05 вересня 2017 року №, №, №, №, №, №, №, № зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Рішенням ДФС України від 31 січня 2018 року №1418/К/99-99-17-01-14 за результатами розгляду скарги позивача на податкову вимогу від 09 листопада 2017 року №98998-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 09 листопада 2017 року №98998-17 зазначені податкова вимога та рішення залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Крім того, податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС від 05 вересня 2017 року №, №, №, №, № оскаржені позивачем в межах адміністративної справи №826/671/18.

Вважаючи вказану вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Пункт 59.3 статті 59 Податкового кодексу України встановлює, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно із підпунктом 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України право податкової застави виникає у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.

За правилами пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Відповідно до статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій формі (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Скарги на рішення державних податкових інспекцій подаються до контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів. Скарги на рішення контролюючих органів в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональних територіальних органів та митниць подаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Якщо відповідно до цього Кодексу контролюючий орган самостійно визначає грошове зобов`язання платника податків за причинами, не пов`язаними із порушенням податкового законодавства, такий платник податків має право на адміністративне оскарження рішень контролюючого органу протягом 30 календарних днів, що настають за днем надходження податкового повідомлення-рішення (рішення) контролюючого органу.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Процедура адміністративного оскарження закінчується: днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення відповідного контролюючого органу про повне задоволення скарги; днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику; днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Як свідчать обставини справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на дату винесення оскаржуваних податкової вимоги від 09 листопада 2017 року №98998-17 та рішення про опис майна у податкову заставу від 09 листопада 2017 року №98998-17 тривала процедура адміністративного оскарження, оскільки рішення ДФС України за результатами оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС від 05 вересня 2017 року №, №, №, №, №, №, №, № прийняте 08 грудня 2017 року, тоді як відповідач повідомив позивача про наявність податкового боргу 09 листопада 2017 року.

При цьому, відповідачам не надано жодних пояснень, підтверджених належними та допустимим доказами щодо закінчення процедури оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформовано оскаржувану податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу.

З огляду на відсутність у позивача станом на дату винесення оскаржуваних податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу податкового боргу та, як наслідок, протиправність надіслання податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність їх скасування.

Апеляційна скарга відповідача не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували зазначені висновки суду першої інстанції.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: