Справа № 285/3797/20
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3797/20

провадження у справі №2-а/0285/48/20

09 листопада 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

6.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серія ЕАМ № 3142808 від 16.09.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваною постановою від 16.09.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. у зв`язку з тим, що 9 год. 24 хв. в населеному пункті смт. Травневе позивач рухався зі швидкістю 93 км/год, чим перевищив дозволену швидкість на 43 км/год., швидкість вимірювалась приладом TruCAM ТС 000706, чим порушив п. 12.04 ПДР України. Вважає зазначену постанову незаконною, оскільки швидкість він не перевищував. З наданих відповідачем матеріалів неможливо встановити чи перевищив він швидкість. Він є інвалідом ІІ групи і не має фізичної можливості керувати автомобілем на великій швидкості. Відповідачем не роз`яснено права за ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність підпису в спорюваній постанові, також не зазначено, якими документами сертифікований вимірювальний прилад TruCAM, на підставі показань якого відповідачем встановлено перевищення швидкості автомобіля. Тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів" лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12 є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України. Тому позивач вважає, що оскаржувана постанова була винесена без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів, тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув повторно, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи не подав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі - неявки, в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 16.09.2020 року, якою встановлено, що 16.09.2020 року о 9 год. 24 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «FORD FOCUS», д.н.з. НОМЕР_1 , у населеному пункті смт. Травневе рухався зі швидкістю 93 км/год., чим перевищив дозволену швидкість на 43 км/год., порушивши п.п. 12.4. ПДР України, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с. 7).

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Щодо правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Посилання позивача на те, що докази вини, отримані внаслідок використання лазерного вимірювача TruCam є недопустимими, оскільки інспектором не надано відповідних документів на вказаний прилад, суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Згідно п.п. 2.5. Порядку оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, затвердженого Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №100 від 19.02.2002, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14.06.2016, сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до п. 2.6 цього Порядку сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з Державного реєстру.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме: згідно з п. 1 виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема № У3197-12.

Однак, засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Виключення з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362, типу засобу вимірювальної техніки вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12, не встановлює неможливість його використання.

Тому, враховуючи, що прилад TruCAM введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно його подальша експлуатації не обмежена нормами чинного законодавства України.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 ТС000706 засвідчує порушення швидкісного режиму та є придатним до використання, а тому результати вимірювання швидкості транспортних засобів цим приладом, можуть бути визнані судом належним доказом.

Разом з тим, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Однією із обставин, що підлягає обов`язковому встановленню при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху є місце вчинення зазначеного правопорушення. За положеннями ПДР обмеження швидкості руху встановлені в залежності від місця керування транспортним засобом: в населеному пункті 50 км/год (п. 12.4), за межами населеного пункту, в залежності від категорії дороги швидкість має бути від 90 до 130 км/год (п.12.6).

До адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП може бути притягнута особа, яка допустила перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Отже, в залежності від місця керування транспортним засобом залежить який швидкісний режим встановлений на даній автомобільній дорозі, за перевищення якого на 20 двадцять кілометрів на годину настає адміністративна відповідальність.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідачем не надано результатів вимірювання швидкості автомобіля, яким керував позивач, приладом TruCam LTІ.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

При цьому, сама по собі постанова поліцейського не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені.

Відповідач покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ЕАМ № 3142808 від 16.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати.

Провадження у справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Суддя Т.Б. Сташків