Справа № 300/2079/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2020 р. справа № 300/2079/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітофарм-Трейд" до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2020 за №, а також зобов`язання внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фітофарм-Трейд" (надалі по тексту також - позивач, ТОВ "Фітофарм-Трейд", платник податків) в особі уповноваженого представника адвоката Піцьківа Володимира Ярославовича (надалі по тексту також - представник позивача, Піцьків В.Я.), 19.08.2020 звернулося в суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24.07.2020 за №, а також зобов`язання внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (надалі по тексту також - ПДВ).

Підставою звернення ТОВ "Фітофарм-Трейд" до суду із вказаним адміністративним позовом є протиправно, на думку позивача, винесене на підставі Акта перевірки №1892/09-19-04-02-11/38891921 від 04.06.2020, податкове повідомлення-рішення від 24.07.2020 №, яким відмовлено у врахуванні суми від`ємного значення при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 268 912,00 гривень. Так, в обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що заявлене ТОВ "Фітофарм-Трейд" бюджетне відшкодування податку на додану вартість в сумі 268 912,00 гривень, відображено в податковій декларації з ПДВ, поданій за квітень 2020 року, до якої долучено, серед іншого, розрахунок суми бюджетного відшкодування, де зазначено перелік постачальників з якими у позивача були господарські правовідносини з придбання товарів та зазначено суми податку, фактично сплаченої у попередньому та звітному (податковому) періодах постачальникам товарів/послуг або до державного бюджету. На переконання позивача, зважаючи на вказані відомості, а також, беручи до уваги наявність у нього видаткових накладних, платіжних доручень та банківських виписок про сплату ТОВ "Фітофарм-Трейд" постачальникам за поставлені товари/послуги, висновки відповідача, викладені у Акті камеральної перевірки від 04.06.2020 за №1892/09-19-04-02-11/38891921 щодо неможливості підтвердження правомірності заявленого бюджетного відшкодування у розмірі 268 912,00 гривень, з огляду на відсутність інформації про фактичну сплату позивачем постачальникам за поставлену продукцію та інших підстав, визначених у Акті, є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам. Відтак, прийняте на основі Акта камеральної перевірки податкове повідомлення-рішення форми «В3» № від 24.07.2020 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (том ІІ, а.с.156-157), відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 15.09.2020 (том ІІ, а.с.173-174). У відзиві представник відповідача із вимогами ТОВ "Фітофарм-Трейд" не погодився, вказав на правомірність дій та рішень контролюючого органу, зважаючи на такі обставини. ГУ ДПС в Івано-Франківській області в ході проведення камеральної перевірки, предметом якої є дотримання своєчасності порядку подання, заповнення, дотримання методологічних, арифметичних вимог заповнення податкової декларації з ПДВ, встановлено невідповідність обсягів декларування податкових зобов`язань обсягам формування податкового кредиту. Відповідачем виявлено невідповідність обсягів придбання обсягам реалізованої продукції, що унеможливило підтвердження правомірності відображених показників у деклараціях з ПДВ і, як наслідок, правомірності формування задекларованого від`ємного значення ПДВ та бюджетного відшкодування ПДВ. Разом з цим, представник зауважив, що ТОВ "Фітофарм-Трейд" не надано для врахування в ході проведення камеральної перевірки будь-яких документів, які б засвідчували факт оплати позивачем у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, документів щодо будівництва, придбання основних фондів, введення їх в експлуатацію, що слугувало б підтвердженням використання таких у господарській діяльності.

Підсумовуючи наведені обставини, представник просить у задоволенні вимог ТОВ "Фітофарм-Трейд" відмовити у повному обсязі.

Судом 05.11.2020 від представника позивача отримано додаткові пояснення з підстав заявленого позову за №79-11/20 від 05.11.2020 (том ІІ, а.с.227-230), у яких останній із доводами представника відповідача, що викладені у відзиві на позов, не погодився, вказав на їх невідповідність нормами Податкового кодексу України (надалі по тексту також - ПК України). Зокрема, зважаючи на те, що контролюючий орган, вказуючи на недотримання платником податків вимог пункту 200.1 статті 200 ПК України, не конкретизував, які саме порушення такої норми допущено ТОВ "Фітофарм-Трейд"; не зазначено також щодо порушень позивача приписів пункту 200.4 статті 200 ПК України. Водночас, представник наголосив, що зважаючи на положення пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральна перевірка, яку проведено відповідачем, за своєю суттю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності одержаних від платника, а тому, перевірка ГУ ДПС в Івано-Франківській області будь-яких інших відомостей, витребування у позивача додаткової інформації та документів, подання яких разом із податковою декларацією податковим законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється, що також підтверджує протиправність дій відповідача. Крім наведеного, представник зауважив, що жодними чинними правовими нормами не передбачено таких підстав для відмови у бюджетному відшкодуванні як невідповідність обсягів декларування податкових зобов`язань обсягам формування податкового кредиту. Підсумовуючи, ОСОБА_1 вказав на відсутність у контролюючого органу повноважень та законних підстав під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність і повноту сплати податкових зобов`язань та здійснювати аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності. У зв`язку із цим, позивач просить застосувати правові висновки Верховного суду, наводячи окремі із них, щодо застосування норм права, які є ідентичними за обставинами та правовим регулюванням до врегульованих у даній справі спірних правовідносинах.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, додаткові пояснення по суті заявлених вимог та письмові докази, наявні в матеріалах даної адміністративної справи, встановив такі обставини.

ТОВ "Фітофарм-Трейд" 20.05.2020 в установленому порядку подано контролюючому органу податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2020 року, у які заявлено суму бюджетного відшкодування, що становить 268 912 гривень 00 копійок (том І, а.с.8 та зворотна сторона). До вказаної декларації позивачем також подано до ГУ ДПС в Івано-Франківській області розрахунок суми бюджетного відшкодування та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (том І, а.с.9-11 та зворотна сторона)

ГУ ДПС в Івано-Франківській області 02.06.2020 проведено камеральну перевірку ТОВ "Фітофарм-Трейд" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2020 року, за результатами якої складено Акт від 04.06.2020 за №1892/09-19-04-02-11/38891921 (надалі по тексту також - Акт, акт перевірки) (том І, а.с.16-19 та зворотна сторона). Згідно зі змістом Акта, відповідач дійшов висновку про те, що камеральною перевіркою неможливо підтвердити правомірність заявленого бюджетного відшкодування в розмірі 268 912,00 гривень, оскільки відсутня інформація про фактичну сплату ТОВ "Фітофарм-Трейд" постачальникам за поставлену продукцію. ТОВ "Фітофарм-Трейд" не подано завірених копій платіжних доручень щодо підтвердження бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за квітень 2020 року, в результаті чого, не підтверджено фактичної сплати постачальникам товарів/послуг, чим порушено пункти 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України.

Окрім того, камеральною перевіркою встановлено, що причиною виникнення від`ємного значення ПДВ у задекларованих позивачем податкових періодах було формування податкового кредиту, який складався з операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей (надалі по тексту також - ТМЦ) (пальне, оренда приміщення, маркетингові послуги, будівельні матеріали, бетонозмішувач, електротехнічна продукція), в той же час, декларуючи операції з реалізації ТМЦ (висушені частини рослин, плодів) за нульовою ставкою, що є відмінним від придбання. Проведеним аналізом податкових декларацій з ПДВ за періоди 2018-2020 роки встановлено декларування платником придбання у неплатників ПДВ ТМЦ в розмірі 3 281,0 тис.грн., у платників ПДВ на загальну суму 1 426,8 тис.грн., в тому числі ПДВ 237,8 тис.грн., при цьому обсяг експортованої продукції за аналогічний період склав 27 784,0 тис.грн. Згідно фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік собівартість реалізованої продукції становила 10 927,4 тис.грн. Зазначене, на переконання відповідача, засвідчує невідповідність обсягів придбання обсягам реалізованої продукції, що у свою чергу унеможливлює підтвердження правомірності відображених показників у деклараціях з ПДВ, і як наслідок правомірності задекларованого від`ємного значення ПДВ.

Відповідачем у Акті також зазначено, що ТОВ "Фітофарм-Трейд" не надано жодних документів щодо будівництва, придбання основних засобів (оборотно-сальдові відомості по рахунках), накази про введення в експлуатацію основних засобів.

Враховуючи наведене, відповідач дійшов висновку про те, що позивачем завищено заявлене бюджетне відшкодування ПДВ на загальну суму 268 912,00 гривень.

За наслідком проведеної перевірки, зважаючи на висновки, викладені в Акті, ГУ ДПС в Івано-Франківській області складено податкове повідомлення-рішення від 24.07.2020 за №, у якому зазначено про відмову в бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість у розмірі 268 912,00 гривень (а.с.20).

Не погоджуючись із висновками ГУ ДПС в Івано-Франківській області та прийнятим податковим повідомленням-рішенням про відмову в бюджетному відшкодуванні ПДВ, вважаючи їх протиправними, з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, ТОВ "Фітофарм-Трейд" через уповноваженого представника звернулось із даною позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із таких підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, суд враховує положення Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також приписи Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи доводи сторін про правомірність/протиправність податкового повідомлення-рішення від 24.07.2020 № , суд виходить із наступних норм права і фактичних обставин.

Згідно пункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків врегульовано статтею 200 ПК України, згідно із пунктом 200.7 якої, платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

До податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування (пункт 200.8 статті 200 ПК України).

Підпунктами 200.10, 200.11 статті 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання). Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування у разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Згідно із пунктом 76.1 статті 76 Податкового кодексу України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Відповідно до пункту 200.14 статті 200 ПК України, якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки сум бюджетного відшкодування, визначених у пункті 200.11 цієї статті, контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, надаючи оцінку доводам позивача щодо протиправності проведення відповідачем камеральної перевірки, суд зважає на позицію Верховного Суду викладену, зокрема, у постановах від 10.04.2018 у справі №826/13195/16, від 28.05.2019 по справі №826/19473/14, від 24.05.2019 по справі №821/1275/16 та від 24.09.2020 у справі №822/1221/16.

За наслідком розгляду вищевказаних адміністративних справ, Верховний Суд у своїх рішеннях виснував наступне.

Камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності.

Таким чином, контролюючий орган зобов`язаний провести камеральну перевірку поданої платником податкової декларації у разі наявності поданої заяви про повернення суми бюджетного відшкодування.

Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, що належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником, зокрема сум ПДВ, які платник податку заявив до бюджетного відшкодування. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами. Тобто предметом дослідження камеральної перевірки можуть бути лише дані податкових декларацій (розрахунків) платника податків (та інші дані, визначені підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України), зокрема, - правильність відображення у відповідних рядках та стовпцях податкової декларації показників як результатів проведених розрахунків (арифметичних дій) та/або методологія проведення цих розрахунків.

Разом з тим, зважаючи на вимоги наведених норм права, вбачається відсутність у відповідача повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати будь-які документи, які були підставою для таких розрахунків, чи використовувати інші документи.

У разі ж, якщо дослідженню підлягають документи стосовно проведених операцій, то така перевірка не може відноситись до категорії камеральної перевірки, аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності під час камеральної перевірки також не здійснюється. За наявності підстав та для цілей з`ясування обставин формування відповідних показників податкової звітності на підставі іншої податкової інформації, ніж передбачені підпунктом 75.1.1 пункту 74.1 статті 75 ПК України, у встановлених ПК України випадках (зокрема визначених у пункті 78.1. статті 78 ПК України), проводиться документальна перевірка з відповідним інформуванням платника податків про її проведення, що, у свою чергу, надає право останньому надавати пояснення та їх документальне підтвердження.

Отже, враховуючи викладене, зважаючи на описані у Акті перевірки висновки відповідача з приводу невідповідності обсягів придбання обсягам реалізованої продукції, неможливості підтвердження правомірності відображених показників у деклараціях з ПДВ та необхідності надання позивачем документів щодо будівництва, придбання основних засобів, наказів про введення в експлуатацію основних засобів, суд приходить до висновку, що фактично податковим органом проведено документальну перевірку щодо правильності формування сум бюджетного відшкодування з ПДВ без дотримання передбаченої податковим законодавством процедури її проведення. При цьому, суд наголошує, що висновки відповідача не містять жодних відомостей про наявність у податковій звітності позивача арифметичних чи методологічних помилок. Посилання ГУ ДПС в Івано-Франківській області у Акті на відсутність інформації про фактичну сплату ТОВ "Фітофарм-Трейд" постачальникам за поставлену продукцію та платіжних доручень щодо підтвердження бюджетного відшкодування по декларації з ПДВ за квітень 2020 року, суд вважає безпідставним, та зазначає, що відмовляючи позивачу у здійсненні бюджетного відшкодування за таких обставин, відповідач вийшов за межі проведення камеральної перевірки та діяв протиправно.

На переконання суду, невиконання відповідачем вимог підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України призводить до визнання такої перевірки в цілому протиправною та відсутності, в результаті її проведення, будь-яких правових наслідків.

Таким чином, зважаючи на встановлену судом протиправність проведеної відповідачем камеральної перевірки за її змістом, питання правомірності та обґрунтованості висновків відповідача, викладених у Акті камеральної перевірки дослідженню судом в межах розгляду даної адміністративної справи не підлягають. Відтак, доводи представника відповідача щодо недостовірності нарахування позивачем сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 268 912,00 гривень, які ґрунтуються на проведеному відповідачем аналізі податкових декларацій з ПДВ за 2018-2020 роки та фінансових звітів суб`єкта малого підприємництва, на висновки суду не впливають та під час вирішення спору по суті правової оцінки таким доводам суд не дає.

В контексті зазначеного, суд також виходить із положень частини 2 статті 6 КАС України, за змістом яких суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).

Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

В рішенні "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Незважаючи на сформований вище висновок по даній справі щодо оскаржуваного рішення у досліджуваному випадку суд все одно вважає за необхідне вказати наступне.

По перше, Акт не містить будь-якого числового обґрунтування із посиланням на конкретні обставини, первинні документи бухгалтерського чи податкового обліку та норми податкового законодавства в частині не спростування визначеної позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 268 912,00 гривень в частині висновків про:

- "формування податкового кредиту, який складався з операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей (пальне, оренда приміщення, маркетингові послуги, будівельні матеріали, бетонозмішувач, електротехнічна продукція), в той же час, декларуючи операції з реалізації ТМЦ (висушені частини рослин, плодів) за нульовою ставкою";

- "декларування платником придбання у неплатників ПДВ ТМЦ в розмірі 3 281,0 тис.грн., у платників ПДВ на загальну суму 1 426,8 тис.грн., в тому числі ПДВ 237,8 тис.грн., при цьому обсяг експортованої продукції за аналогічний період склав 27 784,0 тис.грн. ";

- "невідповідність обсягів придбання обсягам реалізованої продукції";

- "не надання документів щодо будівництва, придбання основних засобів (оборотно-сальдові відомості по рахунках), накази про введення в експлуатацію основних засобів".

По друге, як саме коментовані висновки вплинули на спростування загальної суми бюджетного відшкодування 268 912,00 гривень Акт перевірки не містить.

Окремі посилання контролюючого органу на загальну статистичну інформацію і податкову звітність не мають логічного зв`язку і арифметичного обранку, які б спростовували дані податкової декларації позивача за квітень 2020 року.

По третє, позивачем до матеріалів справи подано численні копії первинних документів бухгалтерського і податкового обліку, зміст яких вказує на включення до ціни придбаних платником податків ТМЦ податку на додатну вартість, в тому числі платіжні доручення про фактичну оплату таких ТМЦ із ПДВ.

По четверте, податкове повідомлення-рішення, незважаючи на усі ідентифікуючі дані щодо платника податків, містить відомості про код ЄДРПОУ зовсім іншої юридичної особи, зокрема, 38894921, при тому, що дійсним таким кодом позивача є 38891921.

Про причини такої невідповідності контролюючий орган суд не повідомив, відповідного виправлення чи уточнення у прийнятому рішення не здійснено.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання ГУ ДПС в Івано-Франківській області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ, суд зазначає наступне.

Згідно із підпунктом 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до підпункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 ПК України.

Так, відповідно до пункту 200.12 статті 200 Кодексу, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зокрема, з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У такому випадку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Норму аналогічного змісту закріплено і в пункті 6 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 за №26.

Водночас, згідно із пунктом 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі (підпункт 60.1.4 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України).

Згідно із пунктом 60.5 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктом 60.1.4 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними у день набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З аналізу вказаних норм вбачається, що у разі скасування податкового повідомлення-рішення, яким, зокрема, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, останнє вважається відкликаним у день набрання законної сили відповідним рішенням суду. При цьому, на наступний робочий день, після отримання відповідного рішення, контролюючий орган зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

В обґрунтування позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ представником ТОВ "Фітофарм-Трейд" не долучено жодних доказів, що свідчили б про ймовірне уникнення чи зволікання ГУ ДПС в Івано-Франківській області у відновленні порушеного права позивача, шляхом виконання вимог пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України. Тому, на даному етапі розгляду та вирішення справи суд вважає таку вимогу позивача передчасною та, як наслідок, не вбачає підстав для її задоволення.

Підсумовуючи усе вищенаведене, беручи до уваги висновок суду стосовно проведення ГУ ДПС України в Івано-Франківській області камеральної перевірки ТОВ "Фітофарм-Трейд" з порушенням вимог Податкового кодексу України, зокрема, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України, що є безумовною підставою для визнання протиправним та скасування складеного за результатами її проведення, податкового повідомлення-рішення від 24.07.2020 за №, а також, враховуючи передчасність заявленої вимоги про внесення до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування даних щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування ПДВ, позовні вимоги ТОВ "Фітофарм-Трейд" підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №111 від 14.08.2020 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 4 033 гривні 68 копійок (том І, а.с.1).

Разом з цим, у позовній заяві представник позивача зазначив, що згідно договору про надання правової допомоги, ТОВ "Фітофарм-Трейд" сплачено на користь Адвокатського об`єднання "Лекс Консалтинг" 14 000 гривень, відтак, орієнтовна сума судових витрат, що складається з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу становить 18 033 гривні 68 копійок. Згідно тверджень представника, детальний опис робі (наданих послуг) Адвокатським об`єднанням "Лекс Консалтинг" буде надано суду додатково.

З урахуванням того, що на момент ухвалення судом рішення у даній справі, документально понесення сторонами витрат на професійну правничу допомогу та будь-яких інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи не підтверджено, компенсації підлягає лише сплачена позивачем сума судового збору в сумі 2 016 гривень 84 копійки, що пропорційно становить 50 відсотків (%) розміру задоволених позовних вимого.

Враховуючи наведене, на підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 139, 241-246, 295, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24.07.2020 за №, прийняте на підставі Акта про результати камеральної перевірки ТОВ "Фітофарм-Трейд" з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за квітень 2020 року від 04.06.2020 за №1892/09-19-04-02-11/38891921.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43142559) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітофарм-Трейд" (ідентифікаційний код юридичної особи 38891921) сплачену суму судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 016 (дві тисячі шістнадцять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фітофарм-Трейд", адреса: вул. Промислова, буд. 2-Б, кімната 8-9, м. Івано-Франківськ, 76019, ідентифікаційний код юридичної особи 38891921.

відповідач - Головне управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Незалежності, буд. 20, м. Івано-Франківськ, 76018, ідентифікаційний код юридичної особи 43142559.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.