Справа № 826/13008/16
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

09 листопада 2020 року м. Київ № 826/13008/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивачів про встановлення судового контролю за виконанням ухвали суду в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про:

- визнання протиправною бездіяльності відповідача-1 щодо невключення позивачів до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов`язання відповідача-1 включити позивачів до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду із зазначенням сум до виплати, а саме, з інформацією щодо 200000,00 грн. стосовно позивача-1 та 160000,00 грн. стосовно позивача-2;

- зобов`язання відповідача-2 включити позивачів до загального реєстру вкладників ПАТ "Банк Михайлівський", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду із зазначенням сум до виплати, а саме щодо 200000,00 грн. стосовно позивача-1 та 160000,00 грн. стосовно позивача-2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.2017 задоволено частково клопотання представника позивачів про відмову від адміністративного позову та стягнення з відповідача судових витрат; закрито провадження у справі №826/13008/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії; стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича за рахунок ПАТ "Банк Михайлівський" () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп; стягнуто з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича за рахунок ПАТ "Банк Михайлівський" () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1102 (одна тисяча сто дві) грн. 42 коп.; в іншій частині заяви про стягнення судових витрат з відповідача відмовлено.

26.10.2020 через канцелярію суду представником позивачів подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням ухвали суду від 07.06.2020 по справі №826/13008/16.

Вказане клопотання мотивовано тим, що постановами державного виконавця від 12.05.2020 вирішено закінчити виконавчі провадження в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з посиланням на зміну Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПАТ "Банк Михайлівський", проте, судове рішення у справі №826/13008/16 залишилось не виконаним.

Розглянувши дане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі "Скордіно проти Італії" (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі "Сіка проти Словаччини" (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення "Ліпісвіцька проти України" №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

З матеріалів заяви про встановлення судового контролю вбачається, що 12.05.2020 державним виконавцем було прийнято постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчими листами в адміністративній справі №826/13008/16, де стягувачами є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, державним виконавцем було закінчено виконавчі провадження, враховуючи, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №311 від 11.02.2020 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», з 12.02.2020 призначено уповноваженою особою ОСОБА_4.

Суд наголошує, що ухвалою суду від 07.06.2017, яка набрала законної сили, вирішено стягнути судовий збір з Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича за рахунок ПАТ "Банк Михайлівський", тобто відповідачем у вказаній частині вимог є саме Уповноважена особа фонду, як посадова особа фонду, при цьому, судовий збір підлягає стягненню не з фізичної особи Волкова чи ОСОБА_4 , які у відповідні періоди займали чи займають посаду уповноваженої особи ПАТ «Банк Михайлівський», а саме з Уповноваженої особи Фонду, як посадової особи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивачів про встановлення судового контролю за виконанням ухвали суду, разом з тим, суд зазначає, що позивачі не позбавлені права оскарження у судовому порядку постанов державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень за виконавчими листами, виданими у справі №826/13008/16, де стягувачами є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 248, 382 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали суду від 07.10.2019 по справі №826/13008/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Вєкуа