Справа № 620/4816/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Чернігів Справа № 620/4816/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Андрушко І.М,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця Виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника № 63301778 від 14.10.2020.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу у виді арешту коштів боржника оскаржуваною постановою, приватний виконавець повинен був пересвідчитися у відсутності обмежень та заборон щодо коштів боржника, які перебувають та будуть надходити на рахунок № НОМЕР_1 в AT Ощадбанк. Вказаний рахунок відкривався за заявою підприємства, на якому позивач працює, в рамках зарплатного проекту по договору між підприємством і банком на виплату заробітної плати працівникам. Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та встановлено відповідачу строк з дня отримання копії ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки останнім винесено постанову про зняття арешту з коштів від 23.10.2020 ВП №63301778, якою зняв арешт з коштів заробітної плати, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в AT Ощадбанк, на які накладено арешт постановою про арешт коштів боржника від 14.10.2020 № 63301778 в межах суми стягнення 75311,67 грн, що належать боржнику. Разом з тим, оскаржуваною постановою накладений арешт й на інші рахунки, які не є цільовим для виплати заробітної плати та відкриті в інших банківських установах.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. Сторони просили розгляд справи провести у їх відсутності.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 08.09.2020 було видано виконавчий напис № 30412 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 68192,43 грн.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулось до приватного виконавця Виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича з заявою про примусове виконання вищенаведеного виконавчого напису.

14.10.2020 приватним виконавцем Виконавчого округу Чернігівської області Палігіним Олександром Петровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт коштів боржника, винесену в рамках виконавчого провадження № 63301778 (а.с.3, 4).

Позивач, вважаючи, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, звернулась до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів (частина перша статті 3 Закону).

Згідно частини першої статті 5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною другою статті 24 Закону передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно частин першої, третьої статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно із частиною 1 статті 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 2 статті 48 та статтею 73 Закону №1404-VIII передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 56 Закону №1404-VIII передбачає, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт майна (коштів) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Як зазначено судом вище, для забезпечення реального виконання рішення згідно виконавчого документа, відповідачем 14.10.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №63301778, яку надіслано для виконання банківським установам, зокрема AT «Ощадбанк».

Станом на 09.11.2020 відповідь про прийняття/не прийняття до виконання постанови про арешт коштів надійшла від АТ «Приватбанк» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.51, 52).

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону №1404-VIII встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем 23.10.2020 винесено постанову про зняття арешту з коштів ВП № 63301778, якою знято арешт з коштів заробітної плати, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк», на які накладено арешт оскаржуваною постановою в межах суми стягнення 75311,67 грн, що належать боржнику ОСОБА_1 .

Відповідна постанова направлена банківській установі рекомендованим листом згідно фіскального чеку №810 від 24.10.2020 та отримана AT «Ощадбанк» 30.10.2020 (а.с.36 на звороті).

Станом на прийняття рішення у даній справі, AT «Ощадбанк» не повідомив сторін про виконання постанови про арешт коштів боржника ВП № 63301778 від 14.10.2020 та постанови про зняття арешту з коштів боржника ВП № 63301778 від 23.10.2020.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки скасування постанови про арешт коштів боржника в цілому призведе до зняття арешту в інших банківських установах, та як наслідок, може призвести до неможливості виконання виконавчого напису від 08.09.2020 № 30412, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 68192,43 грн.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 27.10.2020 позивачці відстрочено сплату судового збору за подання до суду позову в розмірі 840,80 грн до ухвалення судового рішення у справі. Разом з тим, позивачці відстрочено і сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 630,60 грн.

За приписами статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що при поданні адміністративного позову судовий збір позивачем не сплачено, ухвалою суду відстрочено сплату судового збору за подання до суду позову та заяви про забезпечення позову до ухвалення судового рішення у справі, а в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю, суд, відповідно до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про необхідність стягнення з позивача до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду судового збору в розмірі 1471,40 грн.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця Виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника - відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду (рахунок UA4025002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)) судовий збір у сумі 1471 (одна тисяча чотириста сімдесят одна) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко