Справа № 580/685/20
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/685/20 Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,

за участю секретаря Кірієнко Н. Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2020, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області, в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області без дати та номера до акту фактичної перевірки від 28.12.19 №69/23-00-32-01/31082518, яким на Позивача накладено штрафні (фінансові) санкції в розмірі 17 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що момент наклеювання марки акцизного податку на тару визначається самим виробником з урахуванням власної технології виробництва та звичаю ділового обороту, однак до випуску такої продукції в обіг, у зв`язку з чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважає таким, що не ґрунтується на положеннях законодавства, без урахування всіх обставин, що мають значення та таким, що належить скасувати.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 позовні вимоги залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника апелянта, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» зареєстровано 23.01.2001 як юридична особа, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР 1 000003, та взято на податковий облік в ОВПП ДФС 31.05.2001.

Основним видом економічної діяльності позивача є Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв (Код КВЕД 11.01).

Згідно ліцензії на виробництво алкогольних напоїв, серії АЖ №077873 виданої ДФС України ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор», місцем провадження діяльності та зберігання спирту етилового є: вул. Січова, 22, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700. Термін дії ліцензії з 03.07.2016 по 03.07.2021.

20.12.2019, на підставі пп.20.1.2, 20.1.4, 20.1.8 - 20.1.11 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VІ та наказу від « 20» грудня 2019 року №955, Головне управління ДПС у Черкаській області видало направлення на перевірку №194, 193, відповідно до яких з « 20» грудня 2019 року проводиться фактична перевірка ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор», протягом 10 календарних днів.

За результатами фактичної перевірки ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор», Головним управлінням ДПС у Черкаській області складено Акт №69/23-00-32-01/31082518 від 28.12.2019, за висновками якого встановлено порушення ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» № 481/95-ВР від 19.12.1995 із змінами та доповненнями (зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: горілки особливої «Статус» Класичний об`ємом 0,7л., вміст спирту 40% об., дата виробництва 20.12.2019р., в кількості 60 шт., загальна вартість 5126,40грн.)

21.01.2020 Позивачем подано до ГУ ДПС у Черкаській області заперечення на Акт №69/23-00-32-01/31082518 від 28.12.2019, в якому зазначив, що згадані в Акті 60 пляшок алкогольних напоїв були зняті з лінії розливу безпосередньо під час проведення перевірки через поломку етикувального апарату та знаходились поруч з лінією розливу, без переміщення до складських приміщень.

04.02.2020 Головним управлінням ДПС у Черкаській області, на підставі встановлених у Акті перевірки №69/23-00-32-01/31082518 від 28.12.2019 порушень, прийнято податкове повідомлення-рішення №21 про сплату 17000,00 грн. за платежем адмін. штрафи та штрафні санкції.

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи у задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесені оскаржуваного податкового повідомлень-рішень діяв у межах компетенції, визначених законом, вірно встановив факти правопорушення і визнав розмірі фінансових санкцій, у зв`язку з чим підстави для їх скасування відсутні.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що відсутність в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні таких обов`язкових реквізитів як дата і номер його прийняття, які є одними з основних умов дійсності такого рішення, як акту індивідуальної дії, свідчить про недотримання відповідачем належної правової процедури його прийняття та закріплення у відповідному джерелі, що нівелює юридичну силу такого документу здійснювати правове регулювання і (або) управлінські функції, надану чинним законодавством, у зв`язку з чим останнє підлягає визнанню протиправним і скасуванню.

Водночас, зазначає, що виявлені під час проведення фактичної перевірки алкогольні напої «горілка особлива «Статус класичний» без марок акцизного податку в кількості 60 пляшок, знаходилися в стадії незавершеного виробництва та не були марковані марками акцизного податку встановленого зразка внаслідок поломки акцизного барабану етикетувального автомату.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно пп. 19-1.1.14, 19-1.1.16 - 19-1.1.20 п.19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) контролюючі органи виконують функції, зокрема, здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; організовують роботу, пов`язану із замовленням марок акцизного податку, їх зберіганням, продажем, відбором зразків, з метою проведення експертизи щодо їх автентичності та здійснюють контроль за наявністю таких марок на пляшках (упаковках) з алкогольними напоями і пачках (упаковках) тютюнових виробів під час їх транспортування, зберігання і реалізації; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

В статті 75 ПК України визначені види перевірок.

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право органів державної податкової служби проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки регулюється ст. 80 ПК України.

Згідно п. 80.1. ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до підпунктів 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Таким чином, передумовою проведення перевірки є прийняття рішення керівника контролюючого органу, яке оформлюється наказом та вручення копії наказу про проведення перевірки.

З наказом на проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення такої перевірки платник податків має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Таким чином, посадові особи контролюючого органу уповноважені розпочати проведення фактичної перевірки за умови пред`явлення платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу про проведення перевірки та направлення на перевірку, до початку проведення перевірки. Відповідно до відміток здійснених у направленнях №193,194, наявних у матеріалах справи, уповноваженому представнику позивача пред`явлено направлення та вручено копію наказу № 955 про проведення фактичної перевірки.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом № 481/95-ВР та Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251 (далі - Положення № 1251).

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду справи, відповідно до Акту перевірки №69/23-00-32-01/31082518 від 28.12.2019р., в ході проведення перевірки встановлено: 20.12.2019 року о 13 годині 10 хвилин на складських приміщеннях які розташовані за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 22, де провадить свою господарську діяльність ТОВ «ЗЛГЗ «ЗЛАТОГОР» встановлено факт зберігання та складено акт зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, на загальну суму 10 703 581,03грн:

-алкогольні напої з маркуванням для реалізації на території України з марками акцизного податку, на суму 2482398,00 грн.;

- алкогольні напої з маркуванням для реалізації на території України без марок акцизного податку, що знаходились в підсобному приміщенні складу, а саме: горілка особлива «Статус» Класичний об`ємом 0,7л., вміст спирту 40% об., дата виробництва 20.12.2019, в кількості 60 шт., ціна на даний алкогольний напій 85,44 грн., на суму 5126,40 грн.;

-алкогольні напої з маркуванням, що не відповідають вимогам для реалізації на території України, без марок акцизного податку, на суму 8216056,63 грн.

24.12.2019 ТОВ «ЗЛГЗ «ЗЛАТОГОР» надало завірені копії контрактів (договорів-угод) та інші копії документи на 131 арк., відповідно до яких ТОВ «ЗЛГЗ «ЗЛАТОГОР» виробляє та зберігає алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразка, та з маркуванням, що не відповідає вимогам для реалізації на території України, які відображені в акті зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, чим порушено: ч.4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995 із змінами та доповненнями (зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: горілки особливої «Статус» Класичний об`ємом 0,7л., вміст спирту 40% об., дата виробництва 20.12.2019р., в кількості 60 шт., загальна вартість 5126,40грн.).

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.4, 14.1.145 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, акцизний податок - це непрямий податок на споживання окремих видів товарів (продукції), визначених цим Кодексом як підакцизні, що включається до ціни таких товарів (продукції); підакцизні товари (продукція) - це товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Для пива, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, реалізованих відповідно до підпункту 213.1.9 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, ставка податку становить 5 відсотків (підпункт 215.3.10 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України).

Відповідно до 4 ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР від 19.12.1995р. (із змінами та доповненнями, (далі - Закон № 481/95-ВР)), алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

У свою чергу, питання, пов`язані з виготовленням, зберіганням, продажем марок акцизного податку та маркуванням алкогольних напоїв і тютюнових виробів, врегульовані положеннями ст. 226 Податкового кодексу України.

Так, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України платники податку зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка акцизного податку розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару (п. 226.1 ст. 226 Податкового кодексу України).

Наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою та пачці (упаковці) тютюнового виробу є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів (п. 226.2 ст. 226 Податкового кодексу України).

Проте, згідно з пункту 226.9 статті 226 Податкового кодексу України, вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари.

Виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів здійснюються відповідно до положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України (п. 226.3 ст. 226 Податкового кодексу України).

На виконання положень пункту 226.3 статті 226 Податкового кодексу України, постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 затверджено Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів (надалі - Положення №1251) (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 20 Положення №1251, у разі виробництва на митній території України алкогольних напоїв і тютюнових виробів чи ввезення таких товарів на митну територію України покупці марок зобов`язані забезпечити їх маркування марками встановленого зразка у такий спосіб, щоб марка розривалася під час відкупорювання (розкривання) товару.

Для прикріплення марок використовується клей (дисперсійний, дескрин тощо), який не дає змоги зняти їх з виробів без пошкодження і змивається у разі потреби в митті пляшок для повторного їх використання (п. 21 Положення №1251).

Марки наклеюються на пляшку П- чи Г-подібним способом через горловину. У разі реалізації напоїв в упаковках (типу "Tetra Pak") марки наклеюються по осі упаковки на верхній площині (п. 22 Положення №1251).

Аналіз викладених положень чинного законодавства свідчить, що зберігання та реалізація алкогольних напоїв за наявності марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці або на іншій тарі згідно із законодавством розповсюджується на не відкорковані напої, та на продаж повної (цілої) пляшки або іншої тари з алкогольним напоєм.

Відповідно до протоколу огляду і вилучення речей, документів від 20.12.2019 складеним старшим оперуповноваженим з ОВС ВПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Черкаській області Святуном В.В., в присутності понятих: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участі представника ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор»- адвоката Федини О.В., перевіряючим здійснено огляд складських та підсобних приміщень за адресою: вул. Січова, 22, м. Золотоноша, Черкаська область, 19700 , де здійснює діяльність ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор».

Під час огляду в складських та підсобних приміщеннях за вказаною адресою, перевіряючим встановлено факт зберігання алкогольних напоїв виробництва ТОВ «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» в скляних ємкостях, зокрема без марки акцизного податку. За наслідками здійсненого огляду, вилучено горілку особливу «Статус» Класичний об`ємом 0,7л., без марок акцизного податку в кількості 60 шт.

Будь-яких доказів, що підтвердили б вихід із ладу етикувального апарату 20.12.2019, про що вказує позивач як на підставу відсутності марок акцизного податку до матеріалів справи позивачем не додано.

Відповідно до ч.1 статті 17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідальність за порушення наступає відповідно до частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Із санкції частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР, її застосування передбачається в не залежності від випуску/невипуску алкогольного напою у обіг, продаж, реалізацію, натомість штрафні санкції застосовуються за наслідками встановленого факту зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Отже, відповідачем правомірно застосовано до позивача фінансові санкції у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року у справі № 815/5836/14 вказано наступне: «…наявність наклеєної, у встановленому законодавством у сфері державного регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв порядку, марки акцизного податку є необхідною умовою для здійснення продажу підакцизного товару, а підставою для застосування штрафу в порядку частини другої статті 17 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» є не лише реалізація алкогольних напоїв без марок акцизного збору встановленого зразка, а й зберігання таких алкогольних напоїв».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку позивачем належними та допустимими доказами не спростовано встановлених актом перевірки порушень щодо наявності алкогольних напоїв з маркуванням для реалізації на території України без марок акцизного податку.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Золотоніський лікеро-горілчаний завод «Златогор» до Головного управління ДПС у Черкаській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29.04.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. М. Ганечко

Повний текст постанови виготовлено 23.10.2020