Справа № 711/5430/20
Суддя: Кондрацька Н. М.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5430/20
Номер провадження2-а/711/81/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Кондрацької Н.М.

при секретарі Лисенко І.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Кам`янського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Коваленка Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Кам`янського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Коваленка Миколи Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20 липня 2020 року близько 21 год. 15 хв. він рухався на автомобілі Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 в. м. Кам`янка по вул. Героїв майдану, де його було зупинено співробітниками поліції. Оскільки на їхню думку, він - позивач, нібито не правильно здійснив поворот, але яким саме чином пояснити працівник поліції не зміг. Потім, відповідач повідомив що він нібито рухався на транспортному засобі не пристебнутий ременем безпеки, на що позивач пояснив, що під час руху транспортного засобу був пристебнутий ременем безпеки та відстебнув його вже після повної зупинки транспортного засобу. Після чого відповідач обдивився автомобіль, та повідомив, що задній номерний знак автомобіля не освітлений, за що передбачена відповідальність у вигляді штрафу за ч. 6 ст. 126 КУпАП. Підійшовши, до заднього номерного знаку, він, позивач, придивився та побачив, що знак освітлюється та повідомив відповідачу, що той помиляється в своїх твердженнях, так як на вулиці ще достатньо світло, тому освітлення не помітне. Однак, відповідач ці пояснення не врахував та виніс відносно нього постанову серії БАА № 706248 від 20.07.2020, відповідно до якої він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП України, та вказано, що він керував транспортним засобом, в якого неналежним чином освітлювався державний номерний знак, що не давало змоги чітко встановити символи з відстані 20 м.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП, так як номерний знак на транспортному засобі, на якому він рухався освітлювався однією з двох лампочок, тобто не був неосвітлений, на що він вказував відповідачу під час винесення оскаржуваної постанови. Крім того, оскаржувана постанова винесена з порушенням ст. 278, 279 КУпАП, так як не було проведено розгляд справи, його не було повідомлено про те, що відносно нього буде винесено постанову, не було роз`яснено права особи, яка притягнеться до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, не надано можливості перенести розгляд справи, скористатись послугами адвоката, або іншого фахівця в галузі права та не додано жодних доказів, які б підтверджували факт вчинення ним правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить вказану постанову про накладення на нього адміністративного стягнення скасувати.

Ухвалою суду від 22.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, скасувати постанову, оскільки вона є протиправною та незаконною.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До початку, 19.10.2020 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, наголошуючи, що постанова є законною та винесеною з дотриманням усіх процесуальних норм.

Неявка учасників справи в судове засідання не є перешкодою для розгляду даної справи судом першої інстанції.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, письмові та відеодокази, суд приходить до такого висновку.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п.п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Встановлено, що відносно ОСОБА_1 20.07.2020 начальником сектору реагування патрульної поліції № 2 Кам`янського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Коваленком Миколою Володимировичем винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Відповідно до змісту вказаної постанови водій ОСОБА_1 20.07.2020, о 21 год. 05 хв. в. м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , в якого неналежним чином освітлювався задній номерний знак (не світилася одна лампочка), що не давало змоги чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 м, чим порушив п.2.9.в ПДР України.

Адміністративна відповідальність за ч. 6 ст. 122 КУпАП настає у разі Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до частин 4,5 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію Конвенції» від 17.07.1997 року «Європейська конвенція про захист прав людини та основновоположних свобод» і протоколи до неї, є частиною національного законодавства України. Вимогами ст. 6 даної Конвенції та ст. 2-4 Протоколу № 7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів, проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом. Та основне те , що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13.02.1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується. (12.01.2017р. справа № 640/20250/16-а, № 64003079; 13.01.2017р. справа № 604/1117/16-а, ЄДРСРУ № 64040166; 16.01.2017р. справа № 725/5847/16-а, ЄДРСРУ № 64094623).

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Враховуючи вищевказані вимоги та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15.02.2013.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказує про неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, щодо змісту постанови, яка має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП та у якій, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час перегляду відеозапису, наданого відповідачем разом з відзивом в якості доказу щодо правомірності винесеної постанови відносно ОСОБА_1 , судом не встановлено будь-яких дій з боку позивача спрямованих на порушення правил дорожнього руху, зокрема, факту неосвітлення номерного знаку в автомобілі за твердженням відповідача, що спростовується й іншими доказами.

Тож, відносно позивача інспектором винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за відсутності належних та допустимих доказів щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення щодо порушення вимог п. 2.9.в ПДР та ч. 6 ст. 121 КУпАП.

З огляду на викладене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, а постанова про накладення адміністративного стягнення - до скасування.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 242, 244, 286,295 КАС України, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

скасувати постанову начальника сектору реагування патрульної поліції № 2 Кам`янського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУНП в Черкаській області Коваленка Миколи Володимировича серії БАА № 706248 від 20 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десятиднів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлений 06.11.2020.

Головуючий: Н. М. Кондрацька