Справа № 380/1274/20
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/1274/20 пров. № А/857/10937/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Кухтея Р.В., Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» на рішення Львівського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Костецький Н.В.), ухвалене у письмовому провадженні в м.Львові 30 липня 2020 року у справі №380/1274/20 за позовом Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про визнання протиправною і скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

11.02.2020 Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» звернувся в суд з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові, просив визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення №5-М від 29.01.2020, винесену інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м.Львові, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 75672 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з єдиним реєстром документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, станом на момент проведення перевірки відомості про реєстрацію документів, що дають право на виконання будівельних робіт за адресою: м. Львів, вул. Гординських, 5 - відсутні, що в свою чергу кваліфікується, як виконання будівельних робіт без повідомлення на виконання зазначених робіт, чим порушено п. 1 ч. 1 ст. 34, ч.1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466. Суд першої інстанції вказав, що подані представником позивача докази не містять інформації, а тому не підтверджують, що будівельні роботи проведені державним вищим навчальним закладом «Національний лісотехнічний університет України» за адресою: м. Львів, вул.Гординських, 5 відносяться до п.13 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Суд першої інстанції зазначив, що представником позивача не долучено доказів на підтвердження того, що будівельні роботи проведені державним вищим навчальним закладом «Національний лісотехнічний університет України» за адресою: м.Львів, вул. Гординських, 5 відносяться до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року та ухвалити нове, яким позов задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач не відноситься до визначеного у Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю поняття суб`єкт містобудування, оскільки проводив роботи з переобладнання та перепланування нежитлової будівлі навчального корпусу №7 ДВНЗ НЛТУ України по вул.Гординських, 5, у м.Львові для забезпечення можливості його безпечного та ефективного функціонування та використання студентами. Скаржник вказує, що проводив роботи власними силами та засобами, а тому не є замовником будівництва. Скаржник зазначає, що всі будівельні роботи, пов`язані з реконструкцією навчального корпусу №7, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №406 та здійсненні відповідно до вимог такої. Вказує, що виконання таких робіт не передбачало втручання в огороджувальні та несучі конструкції нежитлової будівлі та/або інженерні системи загального користування. Зазначає, що в акті перевірки та в постанові про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відсутнє посилання на будь-які фотографії зроблені під час перевірки чи дату їх створення/виготовлення.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також можливість вирішення справи на підставі наявних у ній доказів, суд апеляційної інстанції, керуючись статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), дійшов висновку про можливість розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, на підставі службової записки начальника відділу інспекційної роботи від 19.12.2019 видано направлення для проведення позапланової перевірки від 20.12.2020 №746-пп на об`єкті будівництва, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Городинських, 5. Строк дії направлення з 20 грудня до 27 грудня 2019 року.

На підставі наказу від 20.12.2019 № 746, наказу від 28.12.2019 № 760 П, посвідчення (направлення) від 20.12.2019 № 746-пп, посвідчення (направлення) від 20.12.2019 № 760-пп, посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові проведено позапланову перевірку дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва з реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-2» на вул.Гординських, 5 у м.Львові, замовник: Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України».

Перевірку проведено в присутності проректора з адміністративно-господарської роботи ДВНЗ НЛТУ України ОСОБА_1 .

За результатами проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності посадовими особами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові складено акт від 02.01.2020 № 760-пп та протокол від 02.01.2020 про порушення у сфері містобудівної діяльності, відповідно до яких встановлено порушення державним вищим навчальним закладом «Національний лісотехнічний університет України» - проведення будівельних робіт з реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-2», що знаходиться на вул. Гординських, 5 у м. Львові без дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1 та 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

29.01.2020, розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: акт складений за результатами проведення планового (позапланово) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 760-пп, протокол від 02.01.2020 про порушення у сфері містобудівної діяльності, в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові винесено постанову № 5-М про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою визнано Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 75 672,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та необґрунтованою, Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України» звернувся із позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, відповідальність юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (суб`єктів містобудування) за правопорушення у сфері містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 14.10.1994 № 208/94-ВР (далі Закон № 208/94-ВР), відповідно до пункту 2 частини 2 статті 2 якого суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону № 208/94-ВР встановлено, що справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI) замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 7 статті 34 Закону №3038-VI виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону №3038-VI виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Згідно з частиною 8 статті 36 Закону №3038-VI замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

Замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону №3038-VI).

Відповідно до пункту 3.6 ДБН А.2.2-3-20 «Склад та зміст проектної документації на будівництва» замовник будівництва - фізична чи юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку для забудови чи володіє на законних підставах об`єктом будівництва, на якому має намір виконувати будівельні роботи.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону №3038-VI об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Будівництво - нове будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та капітальний ремонт об`єктів будівництва (пункт 1 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.05.2011 № 45).

Відповідно до пункту 2 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту.

Згідно із пунктом 13 вказаного Порядку повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюється та надсилається рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.

Пунктами 3.7, 3.11, 3.21 ДБН А.2.2-3-20 встановлено, що капітальний ремонт - сукупність робіт на об`єкті будівництва, введеному в експлуатацію в установленому порядку, без зміни його геометричних розмірів та функціонального призначення, що передбачають втручання у несучі та огороджувальні системи, при заміні або відновленні конструкцій чи інженерних систем та обладнання, у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, поліпшення експлуатаційних показників, а також благоустрій території. Капітальний ремонт передбачає призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкта в цілому або його частин (за умови їх автономності); реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його технікоекономічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності).

Водночас, Кабінетом Міністрів України винесено Постанову № 406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», відповідно до якої не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Відповідно до пункту 13 вказаної Постанови не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, відновлення окремих конструкцій будівель та споруд з метою ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (аварій) та відновлення функціонування об`єктів, призначених для забезпечення життєдіяльності населення, без зміни їх геометричних розмірів.

Ключовим питанням у справі є характер робіт, які виконував Державний вищий навчальний заклад «Національний лісотехнічний університет України», зокрема, чи такі відносяться до будівельних робіт, які потребують дозвільних документів.

З матеріалів справи вбачається, що Наказом ректора Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» від 11.01.2018 №06 «Про відновлення служби нагляду за безпечною експлуатацією будівель та споруд університету» наказано призначити службу нагляду за безпечним технічним станом будівель та споруд.

Відповідно до акта результатів загального періодичного огляду будівельних конструкцій від 10.10.2019, комісія створена наказом ректора від 11.01.2018 №06 встановила, що будівельні конструкції балконів навчального корпусу № 7 знаходяться в аварійному стані та потребують капітального ремонту. Технічною комісією університету рекомендовано терміново відновити шляхом демонтування аварійної частини огорожі балкону 2-го поверху та оббити аварійну ділянку балкону 3-го поверху, підсиливши їх колонами. Рекомендовано провести експертну оцінку та дати висновок щодо невідповідності несучих конструкцій балконів, розробити проект по усуненню аварійних ділянок балконів.

Представником позивача, також, до матеріалів справи долучено технічний звіт інженера-експерта ОСОБА_2 , який складений за результатами візуального обстеження стану несучих та огороджувальних конструкцій тераси, що знаходиться на 2-му поверсі будівлі навчального корпусу № 7 Державного вищого навчального закладу Національний лісотехнічний університет України за адресою: м. Львів, вул. Гординських, 5, станом на 17 січня 2020, який містить результати візуального обстеження, та в якому зазначено про непридатність до нормальної експлуатації огородження тераси першого поверху, аварійний стан залізобетонної плити перекриття над терасою першого поверху, аварійний стан залізобетонної плити дашка над терасою другого поверху, та рекомендовано, окрім того, відновити захисний шар арматури в плитах, виконати роботи по ремонту (відновленню січення) залізобетонних конструкцій з допомогою суміші для конструкційного ремонту бетону, провести заміну із демонтажем пошкодженого морозною деструкцією огородження тераси.

З огляду на рекомендації технічної комісії університету, щодо проведення капітального ремонту балконів на другому та третьому поверхах будівлі навчального корпусу №7 Державного вищого навчального закладу Національний лісотехнічний університет України за адресою: м. Львів, вул. Гординських, 5, долученого до матеріалів справи технічного звіту, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що проведенні роботи передбачали втручання в огороджувальні та несучі конструкції, а тому підпадають під категорію «будівництва (роботи з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту)», що, в свою чергу, потребує дозвільних документів.

Згідно з єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про видачу, повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання позивачу дозвільних документів, які надають право на виконання будівельних робіт, відсутні.

В свою чергу, подані представником позивача докази не містять інформації, що будівельні роботи проведені Державним вищим навчальним закладом «Національний лісотехнічний університет України» за адресою: м. Львів, вул. Гординських, 5, відносяться до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

До того ж, в акті перевірки від 02.01.2020 № 760-пп, який підписано посадовою особою що приймала участь у перевірці, без зауважень як до заповнення такого, так і щодо підстав та порядку проведення самої перевірки, вказано, що зазначений об`єкт будівництва належить до класу наслідків (відповідальності) СС1, процес проведення заходу (його окремої дії) посадовою особою органу державного нагляду (контролю) фіксувався засобами фототехніки.

Щодо аргументів скаржника про не належність фотографій, долучених відповідачем, як доказів у справі, а також не підтвердження такими зміни позивачем геометричних розмірів балконів, то суд апеляційної інстанції зауважує, що позивач не заперечує, що фотографії, додані представником відповідача до матеріалів справи, зроблені посадовими особами щодо об`єкта перевірки по вул. Гординських, 5 м. Львів. Водночас, з зображених на фото робіт вбачається, що позивач проводить роботи на об`єкті будівництва, виконання яких здійснено з втручанням в огороджувальні та несучі конструкції у зв`язку з їх фізичною зношеністю та руйнуванням, що не спростовує твердження відповідача про необхідність отримання дозвільних документів.

До цього ж, пунктом 2 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачена відповідальність у вигляді штрафу за виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання не залежно від самого виду таких будівельних робіт: роботи з нового будівництва, реконструкція, реставрація чи капітальний ремонт.

Щодо аргументів скаржника, що такий не є замовником будівництва, оскільки проводив роботи власними силами та засобами, то суд апеляційної інстанції вважає такі безпідставними, оскільки законодавчо статус «замовника будівництва» пов`язано з рішенням власника (користувача) виконувати будівельні роботи, а не з порядком чи способом виконання таких.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо правомірності та законності винесення Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові постанови від 29.01.2020 № 5-М.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом при винесені оскаржуваного рішення викладено мотиви правомірності винесення оскаржуваної постанови №5-М від 29.01.2020, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу «Національний лісотехнічний університет України» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі №380/1274/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Р. В. Кухтей
І. М. Обрізко