Справа № 640/13180/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Київ № 640/13180/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Карсан Автолюкс»
до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (відповідач-1) Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач-2)
провизнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Карсан Автолюкс» з позовом до Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасувати постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.10.2018 №070950, від 31.10.2018 №076039, від 08.01.2019 №096767 і №096768, від 21.01.2019 №096286, від 28.01.2019 №109074, від 11.02.2019 №109234, від 18.02.2019 №109283 і №109282, від 11.03.2019 №109491, винесені Київським міжрегіональним управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що оскаржувані постанови винесені протиправно, оскільки ТОВ «Карсан Автолюкс» впродовж 2018-2019 років не вів господарської діяльності, а наймані працівники відсутні. Таким чином, як наголошено у позовній заяві, на дати винесення оскаржуваних постанов ТОВ «Карсан Автолюкс» не займалось пасажирськими перевезеннями, більше того, останньому невідомо звідки могла бути отримана інформація про те, що транспортні засоби, вказані у постановах, знаходилися у Житомирській області, та внаслідок чого ТОВ «Карсан Автолюкс» порушено вимоги ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів без оформлення договору із замовником транспортних послуг та документу про оплату транспортних послуг, які зазначені в оскаржуваних постановах. Крім того, за твердженням представника позивача, ТОВ «Карсан Автолюкс» не було повідомлено про розгляд справи про правопорушення, внаслідок чого останній був позбавлений участі у розгляді відповідних справ. При цьому, про оскаржувані постанови позивач дізнався лише 08.07.2019, коли останнього викликано до відповідного органу виконавчої служби з метою вручення копій постанов про відкриття виконавчого провадження на виконання кожної з оскаржуваних постанов.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення.

Відповідач не скористався наданим йому правом на подання до суду відзиву, а також не повідомив суд про причини неможливості його подання, з огляду на що, суд звертає увагу на положення ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Крім того, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.10.2018 №070950, від 31.10.2018 №076039, від 08.01.2019 №096767 і №096768, від 21.01.2019 №096286, від 28.01.2019 №109074, від 11.02.2019 №109234, від 18.02.2019 №109283 і №109282, від 11.03.2019 №109491, якими посадовою особою Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки за результатами розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт ТОВ «Карсан Автолюкс», враховуючи те, що ТОВ «Карсан Автолюкс» допущено порушення, а саме: не оформлено договір із замовником транспортних послуг та документ про оплату транспортних послуг, відповідальність за що передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», на підставі чого з вказаного товариства постановлено стягнути по 1 700,00 грн. кожною з вказаних постанов. При цьому, у мотивувальній частині кожної з вказаних постанов зроблено посилання на акти, а саме: №055966, №076047, №076597, №076879, №140182, №140200, №140390, №140423, №140465, №140664.

Вважаючи вказані постанови протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту, є Закон України «Про автомобільний транспорт» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У силу ч.ч. 12 та 14 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Приписами ч. 1 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При вчиненні однією особою двох або більше правопорушень адміністративно-господарський штраф накладається за кожне правопорушення окремо (ч. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

Порядок стягнення у вигляді штрафу за порушення, викладені у цій статті, та порядок оскарження постанови по справі про правопорушення визначає Кабінет Міністрів України (ч. 6 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

На виконання вказаних законодавчих положень Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (надалі - Порядок №1567, тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п.п. 3 та 4 Порядку №1567, органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка. Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п.п. 12 та 13 Порядку №1567).

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (п. 15 Порядку №1567).

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (п. 20 Порядку №1567). Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (п. 21 Порядку №1567). Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (п. 25 Порядку №1567). Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (п. 26 Порядку №1567). У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5 (п. 27 Порядку №1567). Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (п. 29 Порядку №1567).

Так, за твердженням представника позивача, ТОВ «Карсан Автолюкс» не було повідомлено про розгляд справи про правопорушення, внаслідок чого останній був позбавлений участі у розгляді відповідних справ. При цьому, про оскаржувані постанови позивач дізнався лише 08.07.2019, коли останнього викликано до відповідного органу виконавчої служби з метою вручення копій постанов про відкриття виконавчого провадження на виконання кожної з оскаржуваних постанов. Вказаного відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, під час судового розгляду даної справи не заперечувалось, а також не надано достатніх та належних доказів на спростування викладеного.

При цьому, як наголошено у позовній заяві, ТОВ «Карсан Автолюкс» впродовж 2018-2019 років не вів господарської діяльності, а наймані працівники відсутні. Таким чином, як наголошено у позовній заяві, на дати винесення оскаржуваних постанов ТОВ «Карсан Автолюкс» не займалось пасажирськими перевезеннями, більше того, останньому невідомо звідки могла бути отримана інформація про те, що транспортні засоби, вказані у постановах, знаходилися у Житомирській області, та внаслідок чого ТОВ «Карсан Автолюкс» порушено вимоги ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за перевезення пасажирів без оформлення договору із замовником транспортних послуг та документу про оплату транспортних послуг, які зазначені в оскаржуваних постановах.

На підтвердження викладеного, представником позивача надано до суду копії фінансової та податкової звітності за 2018-2019 роки, а саме: фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва за 2018 рік разом з квитанцією про його прийняття №2 від 08.02.2019, згідно з яким середня кількість працівників становить « 0» осіб, а кожний рядок звітності містить позначку «-»; податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за 2018 рік разом з квитанцією №2 про її прийняття, в якій кожний рядок звітності містить позначку «-»; податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за перший квартал 2019 року разом з квитанцією №2 про її прийняття, в якій кожний рядок звітності містить позначку «-»; податкову декларацію платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за перше півріччя 2019 року разом з квитанцією № 2 про її прийняття, в якій кожний рядок звітності містить позначку «-».

З урахуванням викладеного, суд визнає обґрунтованими доводи представника позивача щодо відсутності законодавчо мотивованих підстав для винесення оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів, з огляду на відсутність у спірних період (2018-2019 роки) фінансово-господарської діяльності, що не спростовано відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, під час судового розгляду даної справи.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

У силу ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, під час звернення позивача з даним позовом до суду останнім сплачено судовий збір за заявлені позовні вимоги у розмірі 1 921,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією про сплату від 17.07.2019 №64298, та який, з огляду на розмір задоволених позовних вимог, підлягає присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22.10.2018 №070950, від 31.10.2018 №076039, від 08.01.2019 №096767 і №096768, від 21.01.2019 №096286, від 28.01.2019 №109074, від 11.02.2019 №109234, від 18.02.2019 №109283 і №109282, від 11.03.2019 №109491, винесені Київським міжрегіональним управлінням Державної служби України з безпеки на транспорті (адреса: 03083, м. Київ, просп. Науки, 57).

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Карсан Автолюкс» (, адреса: 08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 10, кв. 49) документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. (однієї тисячі дев`ятисот двадцяти однієї грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (, адреса: 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок