Справа № 140/14833/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/14833/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 10.07.2020 №77 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період роботи на посаді електрогазозварника з 21 липня 1983 року по 01 листопада 1983 року на Луківській ПМК-198 треста Волиньводострой, періоди роботи на посаді електрогазозварника з 11 березня 1986 року по 01 серпня 2012 року на Володимир-Волинському цукровому заводі (ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод, ТзОВ Цукровий завод Володимирцукор), період навчання з 01 вересня 1980 року по 19 липня 1983 року у Володимир-Волинському середньому СПТУ-3 та період служби в армії з 24 листопада 1983 року по 27 грудня 1985 року та призначити і виплачувати пільгову пенсію згідно пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з часу звернення за призначенням пенсії, тобто з 03 липня 2020 року, як особі, яка працювала на посадах, які відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій посад і показників, зайнятість яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фактичний стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з врахуванням періоду навчання за спеціальністю та служби в армії складає 34 роки 09 місяців 11 днів, а загальний 35 років 10 місяців 02 дні. Позивач, з врахуванням норм чинного законодавства, вважає, що набув право на пенсію на пільгових умовах після досягнення 55-річного віку.

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пільгової пенсії на підставі пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак відповідач листом повідомив про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Позивач вказує, що відповідачем до стажу роботи на посадах, що дають право на пенсію на пільгових умовах зараховано лише 06 років 03 місяці 7 днів за період роботи електрогазозварювальником на КП Володимир-Волинськтеплокомуненерго. Разом з тим, в зарахуванні інших періодів роботи на посаді газоелектрозварника відмовлено через відсутність уточнюючих довідок підприємств для підтвердження спеціального трудового стажу. Позивач вважає таку відмову в оскаржуваному рішенні протиправною та безпідставною.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 03.11.2020 вих. №0300-0802-8/36470 позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, мотивуючи тим, що чинне законодавство передбачає обов`язок надання додаткових документів на підтвердження пільгового характеру роботи. Пільговий характер роботи позивача за період з 21.07.1983 по 01.11.1983, з 11.03.1986 по 01.08.2012 не був підтверджений необхідними документами, а тому відсутні підстави для зарахування цих періодів до пільгового страхового стажу. Крім того, управлінням не зараховано позивачу до пільгового страхового стажу період його навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983 та військової служби з 24.11.1983 по 27.12.1985 у зв`язку з тим, що позивачем документально не підтверджено того, що період роботи з 21.07.1983 по 01.11.1983 має пільговий характер.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.07.2020 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 06.08.2020 року №0300-0315-8/24629 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відмову рішенням від 10.07.2020 №77 в призначенні пенсії за віком згідно статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зазначене рішення позивач вважає протиправним, у зв`язку з чим звернувся в суд із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 8 Закону України № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-ІV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок (абзац 3 пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058-IV).

Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Розділом XXXII Загальні професії Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Кабінету Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173, передбачалися газозварники та їх підручні, електрозварники та їх підручні. Тобто, професія електрогазозварника була передбачена у Списках №2.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, трудової книжки позивача, ОСОБА_1 у період з 01.09.1980 по 19.07.1983 навчався у Володимир-Волинському середньому СПТУ-3. Крім того, в матеріалах адміністративної справи міститься копія диплому позивача № НОМЕР_1 від 19.07.1983, в якому зазначено, що позивач 01 вересня 1980 вступив і 19 липня 1983 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією електрогазозварник.

У подальшому позивач з 21.07.1983 був зарахований на посаду електрогазозварника 3-го розряду в Луківській ПМК-198 треста Волиньводострой та 01.11.1983 був звільнений у зв`язку з призовом у Радянську Армію.

У свою чергу, у період з 24.11.1983 по 27.12.1985 ОСОБА_1 перебував на службі в Радянській Армії. Дані обставини також підтверджені записами у військовому квитку НОМЕР_2 , та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19 березня 2020 року №49, де вказано, що з 24.11.1983 по 27.12.1985 ОСОБА_1 проходив строкову військову службу.

З 11.03.1986 по 01.08.2012 позивач працював електрозварником 3 (4, 5) розрядів на Володимир-Волинському цукровому заводі, який у 1996 році змінив назву на ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод, а у 2012 році на ТзОВ Цукровий завод Володимирцукор, що підтверджується записами в трудовій книжці з №5 по № 40, стаж роботи на якому в загальному склав 26 років 04 місяці 20 днів. Разом з тим, в період роботи на цукровому заводі поперемінно був переведений на іншу роботу, спочатку різником буряка (записи трудової книжки №№ 6, 8, 10, 13), а пізніше апаратчиком випарювання (записи трудової книжки №№ 14, 17, 19, 21, 24, 26, 28, 30, 33, 35), посади на яких не враховуються до пільгового стажу за Списком №2. Відтак, період роботи позивача на посаді електрозварника за вказаний період становить 23 роки 02 місяці 03 дні.

Разом з тим, як вбачається із листа ГУ ПФУ у Волинській області, ОСОБА_1 повідомлено, що рішенням від 10.07.2020 №77 відмовлено в призначенні пенсії за віком про відсутність підстав для призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Так, відповідачем зараховано ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2 лише період роботи з 23.08.2012 по 11.06.2020 на посаді електрогазозварника у КП Володимир-Волинськ-теплоенерго, а саме 6 років 3 місяці 7 днів.

Водночас, період роботи позивача на посаді електрозварника з 11.03.1986 по 01.08.2012 на Володимир-Волинському цукровому заводі, ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод, ТзОВ Цукровий завод Володимирцукор не зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи, оскільки за записами в трудовій книжці неможливо встановити зайнятість на пільгових роботах повний робочий день. На думку відповідача, характер роботи в даний період має підтверджуватись уточнюючими довідками підприємств.

Крім того, оскільки період роботи у 21.07.1983 по 01.11.1983 на Луківській ПМК-198 треста Волиньводострой не зараховано до пільгового стажу роботи, тому відповідачем періоди навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983 у Володимир-Волинському середньому СПТУ-3 та проходження строкової військової служби з 24.11.1983 по 27.12.1985 не зараховано до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Крім того, відповідно до статті 38 Закону України Про професійно-технічну освіту від 10.02.1998 №103/98-ВР, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до загального трудового стажу учня, слухача, в тому числі до безперервного стажу і стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідних категорій працівників (у тому числі й призначення пенсій за Списком №1 і 2), якщо перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує 3 місяців.

В матеріалах адміністративної справи міститься копія диплому позивача № НОМЕР_1 від 19.07.1983 в якому зазначено, що позивач 01.09.1980 вступив і 19.07.1983 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища у Володимир-Волинському середньому СПТУ-3 та здобув професію електрогазозварник. Дана обставина також підтверджена копією трудової книжки позивача.

Крім того, Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби від 02.06.2005 №2636-ІV передбачено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України Про пенсійне забезпечення або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до записів військового квитка НОМЕР_2 , позивач з 24.11.1983 року по 27.12.1985 проходив військову службу.

Таким чином, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 21.07.1983 по 01.11.1983 на Луківській ПМК-198 треста Волиньводострой на посаді електрогазозварника 3 розряду, та, відповідно, періоди навчання з 01.09.1980 по 19.07.1983 у Володимир-Волинському середньому СПТУ-3 та проходження строкової військової служби з 24.11.1983 по 27.12.1985.

Крім того, з трудової книжки позивача слідує, що останній працював на посаді електрозварника перемінно на інших посадами у період з 11.03.1986 по 01.08.2012 на Володимир-Волинському цукровому заводі, на ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод та на ТзОВ Цукровий завод Володимирцукор, що також підтверджується копіями архівного витягу від 08.05.2020 №112/24, архівних довідок від 14.05.2020 №118/24, №119/24, №189/24 трудового архіву виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради.

Додатково суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць) та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до пункту 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2, якщо атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Із зазначених нормативних актів вбачається, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Порядок проведення атестації робочих місць та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Положеннями Порядку проведення атестації робочих місць визначено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Комплексний аналіз норм Закону №1788-ХІІ та Порядку проведення атестації робочих місць дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з пунктом б статті 13 Закону №1788-ХІІ є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Як встановлено матеріалами справи, робоче місце позивача атестоване, що підтверджується копіями наказів Володимир-Волинського цукрового заводу від 09.06.1994 №77, від 19.11.1996 №107, а також копіями наказів ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод від 07.11.2002 №128, від 29.12.2007 №110. Відповідно до цих наказів електрозварник ручного зварювання відноситься до переліку професій, робітникам яких підтверджено право на пільгову пенсію за Списком №2.

Щодо відсутності уточнюючих довідок підприємств, які не надані позивачем пенсійному органу на підтвердження права на пенсію на пільгових умовах з посиланням відповідача на пункт 20 Порядку №637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), суд зазначає наступне.

Згідно із частиною першою статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ від 05.11.1991 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 20 Порядку № 637 вимога пенсійного органу надати уточнюючу довідку про підтвердження наявного трудового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є правомірною лише у тому випадку, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах останнього.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 28.08.2020 у справі №263/7235/17, який вказав, що аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. При цьому, Верховний Суд зазначив, що даний порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу.

Суд звертає увагу на те, що у трудовій книжці позивача є необхідні записи за спірні періоди, які завірені печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, та підтверджені довідками та наказами цукрового заводу про атестацію робочих місць, тому такі періоди не вимагають будь-яких інших підтверджень, оскільки містять відомості, що підтверджують пільговий трудовий стаж позивача.

З врахуванням наведеного суд вважає підтвердженим документально пільговий трудовий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії за віком за Списком №2 після досягнення віку 55 років згідно пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з наявністю у позивача документів, які підтверджують необхідний загальний стаж роботи, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача від 10 липня 2020 року №77 щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підлягають задоволенню повністю.

Частиною першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідач суду не надав, а відтак позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений відповідно до квитанції від 06.10.2020.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, оформленого протоколом №77 від 10 липня 2020 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту б статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 03 липня 2020 року, зарахувавши до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника з 21 липня 1983 року по 01 листопада 1983 року на Луківській ПМК-198 треста Волиньводострой, періоди роботи на посаді електрозварника з 11 березня 1986 року по 01 серпня 2012 року на Володимир-Волинському цукровому заводі, ВАТ Володимир-Волинський цукровий завод, ТзОВ Цукровий завод Володимирцукор, період навчання з 01 вересня 1980 року по 19 липня 1983 року у Володимир-Волинському середньому СПТУ-3 та період проходження строкової військової служби в армії з 24 листопада 1983 року по 27 грудня 1985 року, як особі, яка працювала на посадах, які відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук