Справа № 420/6770/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6770/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.,

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року по справі № 420/6770/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Судовим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій апелянт просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на п.12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку із відсутністю в матеріалах справи доказів на підтвердження того факту, що апелянт відноситься до осіб, що звільнені від сплати судового збору на підставі п.12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року в задоволенні вказаного клопотання відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання ухвали.

Роз`яснено апелянту, що наслідком не усунення вказаних недоліків апеляційної скарги є винесення ухвали про повернення апеляційної скарги, відповідно до ст. 169 КАС України.

На виконання ухвали суду від представника апелянта на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання, в якому ставиться питання щодо можливості відкриття апеляційного провадження у даній справі.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник зазначив, що відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23.01.2015 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», спори з приводу стягнення компенсації за неотримане речове майно пов`язані з проходженням особою військової служби. Отже, представник апелянта вважає, що спори за позовами колишніх військовослужбовців про стягнення індексації грошового забезпечення пов`язані з виконанням військового обов`язку, з огляду на що позивачі в зазначеній категорії спорів звільняються від сплати судового збору.

Так, ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено пільги щодо сплати судового збору.

Пунктом 12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Саме на цей пункт, як військовослужбовець, посилається апелянт, обґрунтовуючи свої пільги на сплату судового збору.

Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку заявленому клопотанню, суд виходить із такого.

Згідно з п. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» № 2232-XII військовий обов`язок включає проходження військової служби.

Відповідно до п.9 ст.1 цього Закону, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії, зокрема, допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Пунктом 5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 року, визначено, що громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.

Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу.

Апелянт наголошував на тому, що він як військовослужбовець, звільняється від сплати судового збору, втім та на підтвердження свого статусу військовослужбовця заявником не надано жодного документу, зокрема, копії військового квитка.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 звільнений наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2019 року №13-РС з військової служби у зв`язку з закінченням строку дії контракту (а.с.23).

Слід зазначити, що що у позовній заяві позивач посилався на той факт, що він звільнений від сплати судового збору, на підставі п.13 ст. 5 Закону України Про судовий збір, як учасник бойових дій, однак матеріали справи також не містять доказів на підтвердження цього факту, зокрема, копії посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 , оскільки надана до позовної заяви ксерокопія 9 сторінки документу не містить жодних даних стосовно його власника.

Суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 15 липня 2020 року у справі №260/343/19, які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, зважаючи на те, що скаржник не перебуває на військовій службі, а є звільненим, судовий збір має сплачуватися ним на загальних підставах. При цьому Верховний Суд виходив також із того, що доказів того, що позивач є призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори і цьому статусі подавав апеляційну скаргу до суду у справі, пов`язаної з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків суду апеляційної інстанції не надано.

Подібна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27.02.2020 у справі №826/12929/17.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують, що на ОСОБА_1 , як військовослужбовця, розповсюджуються норми п.12 ч.5 Закону України «Про судовий збір», підстави для звільнення апелянта від сплати судового збору - відсутні.

Отже, недоліки апеляційної скарги, зазначені в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року, усунені не були, жодних заяв щодо продовження процесуальних строків до суду не надходило.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог ст. 296 КАС України, застосовується положення ст.169 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно ч.5 ст. 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом 5 днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, оскільки у встановлений апеляційним судом строк недоліки апеляційної скарги не усунуто, підставі для відкриття апеляційного провадження відсутні, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 169 КАС України підлягає поверненню скаржнику.

На підставі наведеного, зважаючи на те, що скаржником не виконано вимоги ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху, при наявності у останнього достатнього часу для виконання вимог ухвали та усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги скаржнику.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 321, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року по справі № 420/6770/20- повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.