Справа № 620/1442/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1442/20 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.02.2020 форми «С» № 5 та № 5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем за відсутності порушень в сфері ліцензування та обігу алкогольних напоїв, оскільки позивач здійснював свою діяльність при наявності діючої ліцензії, а податковий орган неправильно тлумачить правила перебігу та закінчення строку дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.02.2020 № 5 та від 06.02.2020 № 5.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Доводи апеляційної скарги повністю дублюються доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 04.12.2013 та здійснює вид діяльності «роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами» (код КВЕД 47.11), що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №372063 , копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №331635 (а.с. 11).

Позивачем було отримано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1800976, зареєстрованої 19.12.2018, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019 та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої 19.12.2018, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019 (а.с. 12-14).

Працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області, на підставі наказу від 11.01.2020 № 55 та направлень на перевірку від 13.01.2019 № 79, 80 була проведена фактична перевірка стосовно дотриманням суб`єктом господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій магазину, який знаходиться за адресою: м. Прилуки, вул. Густинська, 104 та належить позивачу, за результатами якої складений акт від 15.01.2020 (а.с. 7-9).

Як слідує з копії акту від 15.01.2020, до перевірки надана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1902685, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 18002976 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019, ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1902110, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1800804 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019. Позивачем 27.12.2019 о 08 год. 36 хв. реалізовано сигарети «Ротменс» по ціні 41,00 грн та о 13 год. 35 хв. реалізовано горілку «Козацька Рада», 0,5 л. по ціні 92,00 грн без ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

На підставі вказаного акта перевірки, 06.02.2020 відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення № 5 на суму 17000,00 грн та № 5 на суму 17000,00 грн за порушення вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 16, 17).

Позивачем оскаржено зазначені податкові повідомлення-рішення шляхом подання 21.02.2020 скарги до Державної податкової служби України. За результатом розгляду даної скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 17.04.2020 № 13748/6/99-00-08050606, яким податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с. 18-21).

Позивач вважаючи, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням норм права, звернулася з даним позовом до суду за захистом порушених прав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 27.12.2019 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (в редакції на час проведення перевірки) (далі - Закон № 481/95-BP).

Відповідно до положень статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

У відповідності до абзацу 6 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВРдо суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Отже, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема, строку її дії.

Вважаючи, що позивач 27 грудня 2019 року не мав права реалізовувати алкогольні напої за недіючою ліцензією, відповідач застосував до нього штраф (фінансову санкцію).

Тобто, визначальним фактором для правильного вирішення даної справи є встановлення строку дії вказаної ліцензії, отриманою позивачем.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно із наведеними положеннями Закону №481/95-ВР ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видається повноваженим органом строком дії - один рік. При цьому, у відповідності до Порядку, на бланку ліцензії, на лицьовому боці зазначається, серед іншого її термін дії.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу видано ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 1800976, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019 та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 1800804, з терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019.

Отже терміни дії даних ліцензії були особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня її початку та закінчення. При цьому дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії «до 27.12.2019 року» та положень Конвенції, висновки суду першої інстанцій щодо недопущення позивачем порушень вимог Закону №481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу алкогольними напоями та тютюновими виробами в останній день чинності ліцензій - 27.12.2019 - є правильними.

Крім того, як вбачається з акту перевірки, перевіряючим була надана ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1902685, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 18002976 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019, а також ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1902110, терміном дії з 28.12.2019 до 28.12.2020 та ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами № 1800804 терміном дії з 27.12.2018 до 27.12.2019.

Тобто, станом на 27.12.2019 у позивача були наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії до 27.12.2019 та з 28.12.2019 до 28.12.2020, тобто з наступного дня, що передує дню закінчення терміну дії попередньої ліцензії. При цьому, відсутня перерва в терміні дії попередньої ліцензії - 27.12.2019 та терміні дії нової ліцензії - 28.12.2019, щоб позивач міг безперервно здійснюватися ліцензійну діяльність.

Аналогічна позиція викладена Верховного Суду від 07 лютого 2019 року по справі №803/630/17 (адміністративне провадження №К/9901/20829/18), 18 квітня 2019 року по справі №815/1871/16 (адміністративне провадження №К/9901/25471/18).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування до позивача фінансових санкцій за здійснення ним 27.12.2019 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.02.2020 № 5 та від 06.02.2020 № 5 є протиправними та підлягають скасуванню.

Суд першої інстанції вірно вказав, що не є поважними посилання відповідача на те, що прийменник «до» означає не включення вказаного після нього дня, так як в даному випадку мова йде про перебіг строку, а саме визначення терміну, зокрема, у відповідний місяць та число року. Більше того, навіть якщо й припустити таке врегулювання, то дія ліцензії «включно» або «виключаючи» останній день терміну дії такого не містить.

Відповідачем не надано жодних доказів та підтвердження того, що строк виданих позивачу ліцензій закінчувався 26.12.2019.

Крім того, судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано суду жодного доказу для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000,00 грн, а тому вказані витрати не підлягають відшкодуванню.

Дана обставина позивачем в суді апеляційної інстанції не оспорюється.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов