Справа № 440/4476/20
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4476/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі-відповідач, Укртрансбезпека) про визнання незаконними дій посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті (його територіального органу - Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки) та скасування талону зважування від КП "Центр організації дорожнього руху" №14416 від 19.07.2020, акту №024881 від 19.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагомих параметрів, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування б/н б/дати до ТТН №РЩ0150660/РЩ00570578 від 18.07.2020, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №048349 від 19 липня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вагове обладнання на 36 км а/д Київ-Чоп поблизу с. Березівка Київської області знаходилося у неробочому стані, оскільки транспортний засіб двічі проходив ваговий контроль, під час яких не було встановлено перевищень вагових параметрів. Також, позивач зауважував, що посадовими особами Укртрансбезпеки не пред`явлено документів про те, що вагове обладнання перебуває у робочому стані, свідоцтва про проведення метрологічної атестації, направлення на перевірку, документів на якій підставі на даній ділянці дороги розміщений пересувний пункт, а талон зважування, акт, довідка та розрахунок не дають можливості встановити характеристик зважувального обладнання, яке використано відповідачем під час здійснення контролю. Позивач наголосив на тому, що вантаж згідно з товарно-транспортною накладною №РЩ0150660/РЩ00570578 від 18.07.2020 є подільним, а законодавством передбачено обов`язок оформити дозвіл лише для неподільних вантажів. Також, позивач акцентував увагу на тому, що оформлення результатів габаритно-вагового контролю тривало 7 годин, а автомобіль працівниками Укртрансбезпеки затриманий не був. Крім того, позивач зауважив, що зважування транспортного засобу проведено КП "Центр організації дорожнього руху", яке не є територіальним підрозділом Укртрансбезпеки і не має повноважень на виконання подібних робіт. Зазначив, що талон зважування, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагомих параметрів, розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю мають окремі недоліки форми і змісту.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

29.09.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с.36-40/, в якому представник Укртрансбезпеки заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Зазначав, що 19.07.2020 при проведенні рейдової перевірки інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки перевірено транспортний засіб марки DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_1 , та виявлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, а саме, навантаження на одиночну вісь склала 12,58 при допустимих 11 т. Наголошував, що зважування транспортного засобу проводилося на повіреному автоматичному приладі для зважування дорожніх транспортних засобів, який відповідає свідоцтву про повірку. Вказував, що за результатами розгляду справи про порушення, за умови належного повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи, винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.09.2020 №187086 за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". Вважає. що Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області під час під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті у частині позовних вимог про скасування талону, акту, розрахунку, довідки у частині позовних вимог про скасування талону зважування від КП "Центр організації дорожнього руху" №14416 від 19.07.2020, акту №024881 від 19.07.2020 про перевищення транспортним засобом нормативних вагомих параметрів, розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування б/н б/дати до ТТН №РЩ0150660/РЩ00570578 від 18.07.2020, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №048349 від 19 липня 2020 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.08.2020 позовну заяву у частині визнання незаконними дій посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті (його територіального органу - Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки) залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

01.09.2020 позивач надав документи, якими усунув недоліки позовної заяви, що визначені в ухвалі суду від 21.08.2020, зокрема, у позовній заяві уточнено позовну вимогу про визнання дій незаконними та викладено вимогу у редакції: "визнати незаконними дії посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті ( його територіального органу - Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки) при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля та оформленні його результатів).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 07.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даним позовом у частині позовних вимог про визнання незаконними дій. На підставі приписів частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, статей 257, 260, 262 КАС розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

02.10.2020 судом одержано відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що направлення на рейдову перевірку видано без оформлення відповідного наказу, ваговий контроль та оформлення документів провела особа, яка не мала на те законних підстав, відповідачем не надано доказів на підтвердження правовідносин з КП "Центр організації дорожнього руху", відповідач не повідомив органи Національної поліції про необхідність тимчасового затримання транспортного засобу, відповідачем не надано сертифікат відповідності вагів та паспорт вагів. Крім того, просив збільшити позовні вимоги шляхом визнання незаконною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 07.09.2020 №187086.

26.10.2020 судом одержано клопотання, в якому відповідач просив закрити провадження у справі у частині позовних вимог про скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 29.09.2020 прийнято до розгляду.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06.11.2020 клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі повернуто заявнику без розгляду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у завах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки DAF, моделі 95 XF 380, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, ДНЗ НОМЕР_1 , 2000 року випуску, а також напівпричіпу-фургону марки ПП, моделі R.A.F R01227 MKB, 1995 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 /а.с.14/.

19.07.2020 о 13:20 на 36 км а/д Київ - Чоп, на підставі направлення на рейдову перевірку від 17.07.2020 № 000209 /а.с. 48/ та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у період з 13.07.2020 по 19.07.2020 /а.с. 49/, інспекторами Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Червінка А. та Очич М. проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки DAF, моделі 95 XF 380, тип - спеціалізований вантажний сідловий тягач-Е, ДНЗ НОМЕР_1 , 2000 року випуску, а також напівпричіпу-фургону марки ПП, моделі R.A.F R01227 MKB, 1995 року випуску, ДНЗ НОМЕР_2 , що належать ОСОБА_1 , під час якої встановлено перевезення вантажу ТТН №РЩ0150660/РЩ00570578 від 18.07.2020, відправник ТОВ "Щедро", одержувач Київська філія ТОВ "Щедро", перевізник не забезпечив водія оформленим дозволом, який дає право на рух дорогами України з перевищенням вагових параметрів. Навантаження на одиночну вісь - 12580 т, що перевищує допустимі норми, що оформлено актом № 238340 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 19.07.2020 /а.с. 44/. Акт надано на ознайомлення водію ОСОБА_2 , яким підписано зазначений акт із зауваженнями щодо неправильного результату вагового контролю, оскільки автомобіль із таким вантажем вже зважувався на ваговому контролі.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю в ході рейдової перевірки складено акт № 024881 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2020 /а.с.58/, довідку № 048349 про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.07.2020 /а.с. 57/, в яких зафіксовано результати вагового контролю (навантаження на осі: 1) 6,960 т, 2) 12,580 т, 3) 5,460 т, 4) 5,620 т, 5) 5,740 т, повна маса транспортного засобу 36,360 т), розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування б/н б/дати до ТТН №РЩ0150660/РЩ00570578 від 18.07.2020 /а.с. 56/. Водій ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких зазначив, що під час раніше проведених зважувань транспортного засобу порушень не було виявлено, а згідно з даними манометра, установленого на передню вісь автомобіля, навантаження на вісь складає 10,6 т, пломба вантажовідправника не порушена /а.с.59/.

Із талону зважування № 14416 від 19.07.2020 /а.с. 55/ слідує, що зважування транспортного засобу з номерними знаками спереду НОМЕР_1 та ззаду НОМЕР_2 здійснювалося на ваговому комплексі, що належить КП "Центр організація дорожнього руху" о 12:58 19.07.2020. При цьому зафіксовано результати вагового контролю (навантаження на осі: 1) 6,960 т, 2) 12,580 т, 3) 5,460 т, 4) 5,620 т, 5) 5,740 т, повна маса транспортного засобу 36,360 т).

Свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П40М11305219, виданого ДП "Київоблстандартметрологія" Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 02.08.2019, чинного до 02.08.2020, підтверджено відповідність вагів автомобільних тензометричиних тип "Лахта - У "СВ-80000А/18" зав. №0616, виробник ТОВ "Метровес", власник - КП "Київдорсервіс". За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2016 та експлуатаційної документації фірми-виробника, діапазон зважування: ПГЗ = 80 т, НмГЗ = 0,2 т, ціна поділки - 20 кг, похибка = 20 кг /а.с.54/.

Суд враховує, що рішенням IV сесії VIII скликання Київської міської ради від 23.03.2017 №21/2243 "Про перейменування комунального підприємства "Київдорсервіс" комунальне підприємство "Київдорсервіс" перейменовано у комунальне підприємство "Центр організації дорожнього руху".

Управлінням Укртранбезпеки у Полтавській області 02.09.2020 за вих. № 66715/33/24-20 надіслано на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 07.09.2020 з 10.00 до 12.00 /а.с. 45 - 47/.

07.09.2020 Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 187086, якою за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до ОСОБА_1 за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, відповідальність за яке передбачено абз.15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано штраф у розмірі 17 000 грн /а.с. 43/.

Копію постанови надіслано на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) листом від 11.09.2020 № 69406/33/24-20 /а.с. 50-52/.

ОСОБА_1 , вважаючи дії посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті ( його територіального органу - Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки) при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля та оформленні його результатів) та постанову від 07.09.2020 № 187086 незаконними, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-III (надалі - Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини 7 статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року /далі Положення №103/, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року №592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно Додатку 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області.

В силу положень частин 14 та 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 2, 3 та 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (надалі - Порядок № 1567), державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Пунктом 12 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

За змістом пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 19 Порядку №1567 рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Пунктами 20 та 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Необхідно зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08.09.2005 №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, також визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування врегульовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ від 27 червня 2007 р. № 879 (надалі - Порядок № 879).

За визначенням пп. 2, 3 п. 2 Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Пунктом 4 Порядку №879 визначено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

За змістом пунктів 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Згідно з приписами підпункту 2 пункту 5 Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 №255 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.08.2016 за №1171/29301, пересувний пункт повинен бути укомплектований таким технічним обладнанням, зокрема, комплектом пересувних автомобільних ваг для осьового зважування транспортних засобів у русі, до складу якого входять дві вагові платформи, ваговий індикатор у футлярі та чотири вирівнювальні доріжки.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 879 за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з пунктами 21 та 22 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Згідно із частиною 4 статті 48 Закону № 2344-ІІІ у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно із абз. 15 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому за визначенням статті 1 Закону № 2344-ІІІ автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За змістом пунктів 25, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз викладених норм законодавства свідчить, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення планових, позапланових, рейдових перевірок, а також здійснення габаритно-вагового контролю, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів великовагових та великогабаритних транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу визначена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Оцінюючи доводи позивача про незаконність дій посадових осіб Укртрансбезпеки під час здійснення габаритно-вагового контролю та оформлення результатів перевірки, суд зазначає наступне.

Щодо посилань позивача на те, що вагове обладнання на 36 км а/д Київ-Чоп поблизу с. Березівка Київської області знаходилося у неробочому стані, оскільки транспортний засіб двічі проходив ваговий контроль, під час яких не було встановлено перевищень вагових параметрів, суд зазначає, що на підтвердження утримання зважувального обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю у робочому стані представником відповідача надано до суду копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П40М11305219, виданого ДП "Київоблстандартметрологія" Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 02.08.2019, чинного до 02.08.2020, підтверджено відповідність вагів автомобільних тензометричних тип "Лахта - У "СВ-80000А/18" зав. №0616, виробник ТОВ "Метровес", власник - КП "Київдорсервіс". За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2016 та експлуатаційної документації фірми-виробника, діапазон зважування: ПГЗ = 80 т, НмГЗ = 0,2 т, ціна поділки - 20 кг, похибка = 20 кг /а.с.54/.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт несправності вагового обладнання на якому здійснювався габаритно-ваговий контроль, істотних технічних дефектів приладу, що впливали на результати проведення такого контролю.

Посилання позивача на факт відсутності перевищень вагових параметрів на інших ділянках дороги жодним чином не є безпосереднім доказом несправності автомобільних вагів у даній справі, оскільки судом не досліджувалося питання сертифікації та повірки обладнання, на якому попередньо зважувався транспортний засіб позивача, при цьому обставини проходження габаритно-вагового контролю автомобіля на інших ділянках автодоріг не входять до предмету доказування у цій справі.

Також суд не приймає доводи позивача щодо того, що посадовими особами Укртрансбезпеки не пред`явлено документів про те, що вагове обладнання перебуває у робочому стані, свідоцтва про проведення метрологічної атестації, документів, на якій підставі на даній ділянці дороги розміщений пересувний пункт, оскільки Порядком №879 не покладено такого обов`язку на посадових осіб Укртрансбезпеки.

Відтак суд дійшов висновку, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів позивача здійснено працівниками Укртрансбезпеки відповідно до вимог пункту 12 Порядку № 879 належним зважувальним обладнанням, що пройшло періодичну повірку та власником якого є КП "Київдорсервіс", яке рішенням IV сесії VIII скликання Київської міської ради від 23.03.2017 №21/2243 "Про перейменування комунального підприємства "Київдорсервіс" перейменовано у комунальне підприємство "Центр організації дорожнього руху".

Відносно доводів позивача про те, що зважування транспортного засобу проведено КП "Центр організації дорожнього руху", яке не є територіальним підрозділом Укртрансбезпеки і не має повноважень на виконання подібних робіт, суд зазначає, що згідно із пунктом 4 Порядку № 1567, рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Пунктом 4 Порядку №879 визначено, що робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.

Отже, посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю можуть залучати до його проведення власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Беручи до уваги те, що нормами законодавства допускається залучення під час проведення габаритно-вагового контролю власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю, суд відхиляє доводи позивача щодо незаконності зважування транспортного засобу за участю КП "Центр організації дорожнього руху".

Стосовно тверджень позивача про те, що вантаж згідно з товарно-транспортною накладною №РЩ0150660/РЩ00570578 від 18.07.2020 є подільним, а законодавством передбачено обов`язок оформити дозвіл лише для неподільних вантажів.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.2014 №363 "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" (надалі також - Правила перевезення) на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до підпунктів 8.14-8.15 Глави 8 Правил перевезення навантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху. Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно із пунктом 12.1 Глави 12 Правил перевезення при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.5 Глави 12 вказаних Правил передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно із пунктом 8.20 Глави 8 зазначених правил водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема подільного вантажу великоваговим автомобільним транспортом, зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Аналіз пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, свідчить, що встановлено обмеження на перевезення вантажу, маса якого і розподіл навантаження на осі перевищує величину, визначену технічною характеристикою автомобіля, а також заборону на рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т у разі перевезення вантажів автомобільними дорогами. Таким чином, перевізник повинен дотримуватись і технічних характеристик, не навантажувати на автомобіль більше його технічних можливостей і не допускати перевантаження на вісь більше 11 т.

Отже, вказаними нормами передбачено обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху. Зміщення вантажу, та як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних умов для зважування транспортних засобів, які виконують перевезення подільних вантажів.

Подібні висновки викладені у рішенні Верховного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 814/1461/16.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

З огляду на викладене суд відхиляє доводи позивача щодо не врахування під час перевірки подільності вантажу.

Стосовно посилань позивача на те, що транспортний засіб працівниками Укртрансбезпеки не був затриманий, хоч плата за проїзд не вносилась, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 879 вжиття заходів із затримання транспортного засобу покладене на відповідні підрозділи МВС, при цьому не здійснення заборони руху транспортного засобу не впливає на встановлення факту порушення габаритно-вагових обмежень.

Такий висновок узгоджується із постановою Верховного Суду від 09.08.2019 у справі №819/586/16.

Щодо доводів позивача про те, що складені документи за результатами здійснення габаритно-вагового контролю мали окремі недоліки форми і змісту, суд зазначає, що вказані документи не є предметом спору. Крім того, окремі недоліки документи не спростовують факту вчинення особою порушення вимог у сфері автомобільного транспорту та не можуть слугувати самостійною правовою підставою для скасування результатів перевірки в цілому.

При цьому, суд зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18.

З огляду на вищевикладене, суд звертає увагу, що позивачем не було доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Факт перевищення вагових параметрів (навантаження на одну вісь) більш на 14,4 % підтверджено документами, складеними під час габаритно-вагового контролю.

Беручи до уваги встановлене порушення, передбачене статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт правомірно, на підставі абзацу 15 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 грн.

Отже, дослідивши письмові пояснення учасників справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази суд дійшов висновку, що дії посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті ( його територіального органу - Київського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки) при здійсненні габаритно-вагового контролю автомобіля та оформленні його результатів вчинені, а постанова Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу 07.09.2020 №187086 прийнята на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, а тому є правомірними.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити повністю

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання дій незаконними, визнання незаконною та скасування постанови.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України .

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.В. Довгопол