Справа № 9901/116/20
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2020 року

м. Київ

справа №9901/116/20

адміністративне провадження №П/9901/116/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Бевзенка В.М., Шарапи В.М., Єзерова А.А., Тацій Л.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Самари В. С.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Русакової І. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції за допомогою програми «EasyCon» позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 24 квітня 2020 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі також відповідач, Рада), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка полягає у невиконанні вимог ст. 10-1 Закону України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI);

- зобов`язати Вищу раду правосуддя здійснити розміщення на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних набір відкритих даних (рішення Вищої ради правосуддя), як це визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835 «Про затвердження положення про набори даних, які підлягають оприлюднення у формі відкритих даних» (далі - Постанова № 835);

- встановити судовий контроль за виконанням Вищою радою правосуддя рішення суду за результатами розгляду цього позову;

- стягнути з Вищої ради правосуддя судові витрати.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

2. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що згідно ч. 4 ст. 10-1 Закону № 2939-VI перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. Постановою № 835 на відповідача покладається обов`язок оприлюднювати у формі відкритих даних рішення Вищої ради правосуддя (з фіксацією поіменного голосування, крім випадків проведення таємного голосування на підставі Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя»). Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року № 409 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо відкритих даних» (далі - Постанова № 409), Вища рада правосуддя мала шість місяців з дати прийняття постанови аби оприлюднити свої рішення в форматі відкритих даних. Цей строк сплив 17 листопада 2019 року. Факт того, що відповідачем набір відкритих даних не опублікований, сам відповідач не заперечує. Крім того, у листі від 20 березня 2020 року № 13136/0/9-20 Вища рада правосуддя повідомила, що наразі у секретаріаті Вищої ради правосуддя лише розпочато попередню роботу, у тому числі формування структури наборів даних (їх перелік), що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичності їх оновлення та порядку оприлюднення тощо. Враховуючи те, що на момент подання позову відповідач не виконав вимоги Закону № 2939-VI та Постанови № 835, чим на думку ОСОБА_1 порушив його законне право, як фізичної особи, на доступ до публічної інформації. Позивач посилається на подібні правові відносини, які були предметом розгляду у справі № 335/3133/17.

3. Відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набувати) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк. Так, під час роботи над новим веб-сайтом Вищої ради правосуддя, з метою виконання вимог ст. 10-1 Закону № 2939-VI, на веб-сайті Державного агентства з питань електронного урядування України відповідачем створено електронний кабінет. Між тим, на сьогодні цей модуль повністю досі не реалізовано з технічних причин, про що відповідач повідомляв Кабінет Міністрів України та Державне агентство з питань електронного урядування України. Передбачалося, що розробник створить технічні можливості для автоматичного оприлюднення частини відкритих даних. Поряд з цим, відповідач також звернув увагу на те, що Постановою № 409 встановлено, що структура набору даних включає опис складу (елементів) набору даних, їх формат, параметри та призначення. Тому, оприлюднення інформації у формі наборів відкритих даних потребує залучення додаткового часу та людських ресурсів, які мають відповідні технічні навички, та змін у розподілі обов`язків серед структурних підрозділів Вищої ради правосуддя. Отже, відповідач має на меті забезпечити належне оприлюднення та подальше оновлення на веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних.

4. Також, Вища рада правосуддя звернула увагу на те, що 07 листопада 2019 року набрав чинності Закон України від 16 жовтня 2019 року № 193-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування». Зокрема зі ст. 34 Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII) виключено положення про ухвалення рішень Вищої ради правосуддя в нарадчій кімнаті та врегульовано, що рішення Вищої ради правосуддя, її органів ухвалюється на засіданні Вищої ради правосуддя, її органів, якщо інше не визначено цим Законом. У зв`язку із законодавчими змінами, 11 листопада 2019 року Вища рада правосуддя рішенням № 2912/0/15-19 затвердила зміни до Регламенту Вищої ради правосуддя від 24 січня 2017 року № 52/0/15-17. За таких обставин, положення Постанови № 835 щодо оприлюднення у формі відкритих даних фіксації поіменного голосування під час ухвалення рішень не узгоджуються з положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя». Вища рада правосуддя зверталася з відповідними листами до Кабінету Міністрів України, Державного агентства з питань електронного урядування України та до Міністерства цифрової трансформації України з проханням привести Постанову № 835 у відповідність до положень Закону України «Про Вищу раду правосуддя».За таких обставин, відповідач вважає, що не допустив бездіяльність щодо оприлюднення фіксації поіменного голосування ухвалення рішення, оскільки законодавством про Вищу раду правосуддя не покладено обов`язку щодо її здійснення.

5. Вища рада правосуддя також зазначає про те, що ОСОБА_1 не вказує, в чому саме полягає порушення його прав у доступі до публічної інформації, зокрема до рішень Вищої ради правосуддя, які у відповідності положень ст. 34 Закону № 1798-VIII та ст. 5 Закону № 2939-VI оприлюднюються на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя. Крім того, позивач систематично реалізовує своє право на доступ до публічної інформації, шляхом звернень до відповідача у порядку визначеному Законом № 2939-VI із відповідними запитами на інформацію, за результатом розгляду яких, секретаріатом Ради надаються відповіді.

6. За таких обставин, відсутня бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка полягає у невиконанні вимог ст. 10-1 Закону № 2939-VI. Позовна вимога про зобов`язання Вищої ради правосуддя здійснити розміщення на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних набір відкритих даних (рішення Вищої ради правосуддя), як це визначено Постановою № 835, задоволенню не підлягає, оскільки є похідною. Встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі не є позовною вимогою, а його застосування є правом суду, а не обов`язком. Посилання позивача на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09 вересня 2019 року у справі № 335/3133/17 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки обставини у цій справі не є подібними до обставин у справі № 335/3133/17.

ІІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ, ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. Зазначена позовна заява надійшла до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 24 квітня 2020 року і протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2020 року визначено колегію суддів для розгляду цієї справи у складі головуючого судді (судді-доповідача) Стеценка С.Г., суддів: Бевзенка В.М., Єзерова А.А., Рибачука А.І., Чиркіна С.М.

8. Ухвалою від 29 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні з викликом сторін на 15 червня 2020 року на 15:00 годину.

9. 15 червня 2020 року Вищою радою правосуддя до Верховного Суду подано відзив на позовну заяву.

10. 13 липня 2020 року суддею Рибачуком А. І. заявлено самовідвід, посилаючись на те, що відповідачем у даній справі є Вища рада правосуддя, а ухвалою Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 05 лютого 2020 року стосовно нього відкрито дисциплінарну справу. Зауважив, що вказана обставина не впливає на його неупередженість при розгляді цієї справи і не свідчить про особисту зацікавленість в результаті її розгляду. Однак, для того, щоб у сторін не виникало сумнівів у неупередженості та безсторонності суду, який розглядає дану справу, вважає за доцільне заявити самовідвід.

11. Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2020 року задоволено заяву судді Рибачука А. І. про самовідвід. Відведено суддю Рибачука А. І. від участі у розгляді справи № 9901/116/20 та передано вказану справу до секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

12. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2020 року, на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року № 1230/0/78-20 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С. Г., судді: Бевзенко В. М., Єзеров А. А., Тацій Л. В., Чиркін С. М.

13. У зв`язку з відпусткою судді Чиркіна С. М. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 липня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2020 року № 1247/0/78-20 здійснено за допомогою автоматизованої системи заміну судді Чиркіна С. М. та визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Стеценко С. Г., судді: Бевзенко В. М., Шарапа В. М., Єзеров А. А., Тацій Л. В.

14. 20 липня 2020 року судове засідання відкладено до 31 серпня 2020 року о 15:00 годин.

15. 03 серпня 2020 року та 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» до Верховного Суду направлено додаткові пояснення у справі.

16. Справа неодноразово знімалась з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді та інших суддів у відпустці.

17. 07 вересня 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву у розгляді справи до 05 жовтня 2020 року до 15:00 для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з додатковими поясненнями ОСОБА_1 .

18. 05 жовтня 2020 року Вищою радою правосуддя з використанням системи «Електронний суд» до Верховного Суду направлено додаткові пояснення у справі.

19. 05 жовтня 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 09 листопада 2020 року о 15:30.

20. 07 жовтня 2020 року Вищою радою правосуддя до Верховного Суду направлено додаткові пояснення.

21. 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» до Верховного Суду направлено додаткові пояснення у справі.

22. 09 листопада 2020 року Вищою радою правосуддя з використанням системи «Електронний суд» до Верховного Суду направлено додаткові пояснення у справі.

IV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

23. Згідно із ч. 4 ст. 10-1 Закону № 2939-VI перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України.

24. Постановою № 835 на відповідача покладається обов`язок оприлюднювати у формі відкритих даних рішення Вищої ради правосуддя (з фіксацією поіменного голосування, крім випадків проведення таємного голосування на підставі Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ).

25. Пунктом 2 Постанови № 835 передбачено, що розпорядникам інформації, визначеним Законом України «Про доступ до публічної інформації», забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою, а також забезпечити надання інформації, необхідної для проведення оцінки стану оприлюднення та оновлення відкритих даних відповідно до Порядку.

26. Розпорядникам інформації, визначеним у пункті 1 Порядку, протягом двох місяців з дня набрання чинності цією постановою надіслати Державному агентству з питань електронного урядування заповнену картку оцінки стану оприлюднення та оновлення відкритих даних за 2018 рік за визначеною формою.

27. Станом на момент звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду, Вища рада правосуддя не виконала вимоги Постанови № 835, оскільки не оприлюднила свої рішення у форматі відкритих даних на офіційному веб-сайті та Єдиному державному порталі відкритих даних в порядку визначеному Законом № 2939-VI.

28. Вважаючи таку бездіяльність Вищої ради правосуддя протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

30. Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

31. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

32. Правовідносини щодо прав та обов`язків учасників справи регулюються Законом України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (далі - Закон № 2657-XII), Законом № 2939-VI та Законом № 1798-VIIІ, оскільки виникли з питань дотримання Вищою радою правосуддя як суб`єктом владних повноважень і розпорядником публічної інформації порядку здійснення та забезпечення права особи на доступ до інформації, що знаходиться у володінні цього органу державної влади.

33. За змістом ч. 1, 2 ст. 7 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» (надалі - Закон № 2657-XII) право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

34. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

35. За приписами ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

36. Право на доступ до публічної інформації гарантується, з поміж іншого, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI).

37. Відповідно до статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

38. За приписами ст. 10-1 Закону № 2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

39. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

40. Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

41. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

42. Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»;

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

43. Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

44. Створення та забезпечення функціонування Єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування.

45. Згідно з п. 5-1 ч. 1 ст. 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних.

46. На виконання ст. 10-1 Закону № 2939-VI Кабінет Міністрів України Постановою № 835 затвердив Положення про набори даних, які підлягають оприлюднення у формі відкритих даних (далі - Положення № 835), яке визначає вимоги до формату і структури наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, періодичність оновлення та порядок їх оприлюднення, а також перелік таких наборів даних.

47. Відповідно до п. 3, 4 Положення № 835 розпорядники інформації згідно з цим Положенням оприлюднюють у формі відкритих даних набір даних, визначений у переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, згідно з додатком, а також будь-які інші наявні дані, що відповідають визначенню публічної інформації у формі відкритих даних.

48. Набори даних оприлюднюються та регулярно оновлюються розпорядником інформації на його офіційному веб-сайті та на його веб-сторінці на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

49. За правилами п. 21, 24, 26 Положення № 835 оприлюднення набору даних передбачає можливість їх перегляду і завантаження без проведення додаткової авторизації, проходження автоматизованого тесту для розрізнення користувачів чи інших обмежень.

50. Завантаження наборів даних на Єдиний державний веб-портал відкритих даних здійснюється безоплатно відповідальною особою розпорядника інформації, яка заповнює та подає паспорт набору даних, структуру набору даних та сам набір даних.

51. Документ розпорядника інформації про визначення відповідальної особи (осіб) розпорядника інформації оприлюднюється на офіційному веб-сайті розпорядника інформації не пізніше робочого дня, що настає за днем після його видання.

52. Розпорядник інформації забезпечує оприлюднення нового набору даних відповідно до вимог цього Положення протягом 10 календарних днів.

53. Перелік наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, є додатком до Положення № 835.

54. Згідно вказаного переліку, усі розпорядники інформації (у межах компетенції) оприлюднюють такі дані:

- довідник підприємств, установ (закладів) та організацій розпорядника інформації та організацій, що належать до сфери його управління, у тому числі їх ідентифікаційних кодів, офіційних веб-сайтів, адрес електронної пошти, телефонів та адрес;

- інформація про організаційну структуру розпорядника інформації;

- нормативи, що затверджуються та підлягають оприлюдненню відповідно до закону розпорядником інформації;

- переліки національних стандартів, відповідність яким надає презумпцію відповідності продукції, пов`язаних з нею процесів або методів виробництва чи інших об`єктів вимогам технічних регламентів;

- звіти, у тому числі щодо задоволення запитів на інформацію;

- інформація про систему обліку, види інформації, яка зберігається розпорядником;

- реєстр наборів даних, що перебувають у володінні розпорядника інформації;

- адміністративні дані в значенні Закону України "Про державну статистику", що збираються (обробляються) та підлягають оприлюдненню відповідно до вимог закону розпорядником інформації;

- нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником інформації, проекти нормативно-правових актів, інформація, визначена законодавством про засади регуляторної політики;

- інформація про нормативно-правові засади діяльності;

- фінансова звітність суб`єктів господарювання державного та комунального секторів економіки;

- переліки регуляторних актів із зазначенням дати набрання чинності, строку проведення базового, повторного та періодичного відстеження їх результативності та інформації про місце їх оприлюднення;

- річні зведені основні фінансові показники виконання фінансових планів підприємств державного та комунального секторів економіки;

- план діяльності з підготовки проектів регуляторних актів із зазначенням видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів і підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів, дату їх внесення на розгляд регуляторного органу та посилання на місце оприлюднення;

- інформація про отримане майно (обладнання, програмне забезпечення) у рамках міжнародної технічної допомоги.

55. Вища рада правосуддя оприлюднює рішення (з фіксацією поіменного голосування, крім випадків проведення таємного голосування на підставі Закону України «Про Вищу раду правосуддя»).

56. Пунктом 2 Постанови № 835 встановлено обов`язок розпорядників інформації, визначених Законом № 2939-VI, забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою.

57. Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів вважає, що норми статті 10-1 Закону № 2939-VI і Постанови № 835 є обов`язковими для виконання, та не передбачають умов чи можливості їх часткового виконання або відкладення виконання на майбутнє.

58. Така правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 335/3133/17 (2-а/335/142/2017).

59. Як зазначалось раніше, відповідач, на момент подання ОСОБА_1 позову до суду, вимог вищезазначених нормативних актів не виконав, чого сам не заперечував, покликаючись на відсутність технічної можливості та на те, що оприлюднення інформації у формі наборів відкритих даних потребує залучення додаткового часу та людських ресурсів, які мають відповідні технічні навики, та змін у розподілі обов`язків серед структурних підрозділів Вищої ради правосуддя. Проте, на підтвердження вказаних обставин доказів не надав.

60. Також, як на підставу щодо не оприлюднення рішень Вищої ради правосуддя у форматі відкритих даних, відповідач посилається на те, що положення Постанови № 835 не узгоджуються з положеннями Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

61. Поряд з цим, з наданих відповідачем листів (від 31 травня 2019 року № 20699/0/9-19, від 15 липня 2019 року № 26535/0/9-19, від 02 серпня 2019 року № 29042/0/9-19 , від 13 серпня 2019 року № 8942/2/8-19 та від 12 червня 2020 року № 23094/0/9-20) вбачається, що Вищою радою правосуддя велась переписка з відповідними органами щодо: спочатку виключення рішення Вищої ради правосуддя (з фіксацією поіменного голосування, крім проведення таємного голосування на підставі Закону України «Про вищу раду правосуддя») з переліку наборів даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, а потім було надіслано лист Міністру цифрової трансформації України ОСОБА_2 щодо виключення з переліку слів «з фіксацією поіменного голосування, крім проведення таємного голосування на підставі Закону України «Про Вищу раду правосуддя».

62. Вказані аргументи та надані відповідачем листи свідчать про намагання Вищої ради правосуддя внести зміни до чинного законодавства, проте, не спростовують висновку щодо не оприлюднення на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних, набору відкритих даних (рішення Вищої ради правосуддя).

63. Суд критично ставиться до посилань відповідача на те, що Вищою радою правосуддя не порушено права ОСОБА_1 у доступі до публічної інформації, зокрема до рішень Вищої ради правосуддя, оскільки позивач систематично реалізовує своє право на доступ до публічної інформації, шляхом звернень до відповідача у порядку визначеному Законом № 2939-VI із відповідними запитами на інформацію, за результатом розгляду яких, секретаріатом Ради надаються відповіді.

64. Такі доводи є необґрунтованими та безпідставними, оскільки Вища рада правосуддя є суб`єктом владних повноважень і розпорядником інформації в розумінні Закону № 2939-VI, а позивач є особою, якій вказаним законом гарантовано право на доступ до публічної інформації, що знаходиться у володінні Вищої ради правосуддя. Згідно з п. 5-1 ч. 1 ст. 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати перелік наборів даних, що оприлюднюються у формі відкритих даних. Також, Постановою № 835 на відповідача як розпорядника інформації покладено обов`язок щодо оприлюднення рішень Вищої ради правосуддя.

65. Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 2 Постанови № 835 передбачено, що розпорядникам інформації, визначеним Законом України «Про доступ до публічної інформації», необхідно забезпечити протягом шести місяців оприлюднення та подальше оновлення на своїх офіційних веб-сайтах наборів даних згідно з Положенням, затвердженим цією постановою, а також забезпечити надання інформації, необхідної для проведення оцінки стану оприлюднення та оновлення відкритих даних відповідно до Порядку.

66. Отже, Вища рада правосуддя зобов`язана була протягом шести місяців здійснити оприлюднення та подальше оновлення на своєму офіційному веб-сайті та Єдиному державному веб-порталі відкритих даних наборів даних - рішень Вищої ради правосуддя. Проте, вказані дії суб`єктом владних повноважень у вказаний термін здійснені не були.

67. Вказана обставина підтверджується відомостями з Єдиного державного веб-порталу відкритих даних (розпорядник - Вища рада правосуддя, розділ - активність) з яких вбачається, що відповідач зареєструвався на порталі 20 лютого 2019 року, проте, до травня 2020 року на порталі не було здійснено жодної публікації.

68. Крім того, під час розгляду справи, 09 листопада 2020 року у судовому засіданні представником відповідача було підтверджено факт не оприлюднення Вищою радою правосуддя протягом шести місяців наборів даних - рішень Вищої ради правосуддя на офіційному веб-сайті та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних.

69. Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19 квітня 2018 року у справі № 11?138заі18 та від 30 вересня 2020 року у справі № 9901/159/20 висловила позицію, згідно з якою «протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Днем бездіяльності є останній день встановленого законом строку, у який мало бути вчинено дію або прийнято рішення».

70. Враховуючи вказані висновки Великої Палати Верховного Суду та те, що протягом шісти місяців та на момент подання ОСОБА_1 позову до суду, Вищою радою правосуддя не оприлюднено рішення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних, чим порушено вимоги Закону № 2939-VI та постанови Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835 «Про затвердження положення про набори даних, які підлягають оприлюднення у формі відкритих даних», то наявні підстави для визнання такої бездіяльності протиправною.

71. Доводи Вищої ради правосуддя про те, що станом на сьогодні остання почала оприлюднювати свої рішення у формі відкритих даних на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних, колегія суддів не бере до уваги, оскільки правомірність оскаржуваних дій, рішень, бездіяльності суб`єкта владних повноважень, Суд оцінює на момент їх вчинення.

72. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

73. Частиною 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

74. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

75. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

76. Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

77. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права у тому обсязі, який є необхідним за конкретних обставин.

78. Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

79. Статтею 6 Конвенції установлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби таке рішення достатньою мірою висвітлювало мотиви, на яких воно ґрунтується. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення й мають оцінюватись у світлі обставин кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю - змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

80. З огляду на вказане, колегія вважає, що оскільки Судом визнано бездіяльність відповідача протиправною, то наявні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання Вищої ради правосуддя здійснити на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних розміщення наборів відкритих даних (рішення Вищої ради правосуддя), як це визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835 «Про затвердження положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних».

81. Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

82. Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

83. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

84. З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

85. За наслідками розгляду даної справи та задоволення позовних вимог суд не вбачає підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

86. За правилами статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 22, 241-246, 250, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя, яка полягає у невиконанні вимог ст. 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Зобов`язати Вищу раду правосуддя здійснити на офіційному веб-сайті та веб-сторінці Єдиного державного веб-порталу відкритих даних розміщення наборів відкритих даних (рішення Вищої ради правосуддя), як це визначено постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835 «Про затвердження положення про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Вищої ради правосуддя (04050, м. Київ, вул. Студентська, 12-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 00013698) судовий збір у розмірі 840,80 гривень, сплачений згідно з квитанцією від 24 квітня 2020 року № 0.0..1.

Рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення буде виготовлено протягом п`яти днів з дня оголошення його вступної та резолютивної частини.

Рішення складене та підписане 10.11.2020.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

С.Г. Стеценко,

В.М. Бевзенко,

В.М. Шарапа,

А.А. Єзеров,

Л.В. Тацій,

Судді Верховного Суду