Справа № 160/2242/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11 листопада 2020 року Справа № 160/2242/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.,
при секретарі судового засідання Рубані А.В.,
представника відповідача - Єгорова А.Є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 р. провадження у справі № 160/2242/20, було відкрито, та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
Приватним акціонерним товариством «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», за допомогою даних, отриманих в електронному кабінеті платника податків, 14.02.2020 р. встановлено нарахування пені з податку на прибуток в розмірі 54 756 954,44 грн. та пені з податку на додану вартість в розмірі 31 845 977,52 грн., що 31 845 977,52 грн., що відобажено в інтегрованій1 картці платника податків.
Підстави для нарахування вказаних сум податкових зобов`язань ПРАТ «ІНГЗК» наведені в податкових повідомленнях - рішеннях.
За результатами проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління ДФС документальної планової виїзної перевірки ПРАТ «ІНГЗК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2013 р. по 31 грудня 2015 р., складно акт від 05.08.2016 р. №15/28-01-51-03/00190905.
Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались в судовому порядку у судових справах №804/958/17 та №804/729/17.
Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2018 по справі №804/958/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 року.
Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №804/958/17 набрала законної сили 03.08.2018 р.

По справі №804/729/17 оскаржувались податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем за № від 20.01.2017 р. за формою «Р» в частині податку на прибуток 42127 574 грн. за основним платежем та 10 531 893,50 грн. штрафних (фінансових) санкцій, № від 20.01.2017 р. за формою «Р» в частині податку на додану вартість 20 489 620 грн. за основним платежем та 10 244 810 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. по справі №804/729/17 у задоволенні позовної заяви ПРАТ «ІНГЗК» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 по справі №804/729/17 апеляційну скаргу ПРАТ «ІНГЗК» було задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року скасовано. Позов ПРАТ «ІНГЗК» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС № від 20.01.20,17 року за формою «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в частіші 20 489 620 грн. основного платежу та 10 244 810 грн. штрафних фінансових санкцій; № від 20.01.2017 за формою «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в частині 42 127 574 грн. за основним платежем та 10 531 893,5 грн. штрафних фінансових санкцій.

Постановою Верховного Суду від 02.12.2019 р. по справі №804/729/17 касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було задоволено.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 року скасовано.

Залишено в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р.

Так, за результатами адміністративного оскарження, з урахуванняМ зменшення ДФС України нарахованих сум грошових зобов`язань, Офісом ВПП ДФС прийняті податкові повідомлення від 20.01.2017 р., а саме: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 84 816 989,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 42 408 494,50 грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 377 675 052,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 249 410 202,50 грн., які й були, як зазначає представник позивача предметом оскарження по справі №804/729/17.

За результатами розгляду справи №804/958/17 адміністративний позов ПРАТ «ІНГЗК» було задоволено частково постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 29.03.2017 р. по справі № 804/958/17 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення СДПІ з ОВП від 16.08.2016 р. №, від 16.08.2016 р. №, від 10.11.2016 р. № від 10.11.2016 р., визнано протиправними та частково скасовано податкові повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС від 20.01.2017 р. № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 64 038 836,00 грн. та штрафних санкції на суму 32 019 417,50 грн., та № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 1 335 547 479,00 грн. та штрафних санкції 238 878 309,00 грн.

Позивач зазначає, що з урахуванням вищенаведеного, Постанови Верховного Суду від 02.12.2019 по справі №804/729/17, керуючись Порядком №1204, Офіс ВПП ДФС 09.12.2019 прийняв податкові повідомлення-рішення форми Р, а саме: №. яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 20 778 153,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 389 077,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 42 127 574,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 531 893,5 грн. (загальна сума 52 659 467,5 грн.); податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №№, отримані ПРАТ «ІНГЗК» 11.12.2019 р.

Так, з урахуванням п.3 розділу V Порядку №1204, податкові повідомлення-рішення від 20.01.2017 р. №, № вважаються відкликаними з дня отримання ПРАТ «ІНГЗК», з 11.12.2019 р., податкових повідомлень-рішень, які містять зменшену суму грошового зобов`язання, - податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, №.

Податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № сплачені ПРАТ «ІНГЗК» 20.12.2019 р. в повному обсязі: податок на прибуток, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № - платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на загальну суму 28 241 371,50 грн. Сума 24 418 096, 00 грн. була списана за рахунок переплати, яка була наявна в ІКП 20.12.2019 р. (загальна сума 52 659 467,5 грн.); податок на додану вартість, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № - платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 11000 000,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 10 389 077,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 9 778 153,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.).

28.12.2019 р. відповідачем було протиправно здійснено нарахування пені з податку на додану вартість в розмірі 10 794 472,70 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 34 921 031,12 грн.

14.02.2019 Офісом великих платників податків ДФС було протиправно здійснено нарахування пені з податку на додану вартість в розмірі 21 051 504,82 грн. та з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 19 835 923,32 грн.

Щодо податку на прибуток позивач зазначає, що з урахуванням норм ПК України, на погляд відповідача граничним строком сплати податкових зобов`язань в сумі 52 659 467,5 грн. є дата 09.02.2017 р., а отже днем початку нарахування пені мав би бути наступний робочий день - 10.02.2017 р., а днем закінчення її нарахування - 20.12.2019 р. (день сплати).

Відтак, позивач вважає, що сума пені становить 28 696 668,61 грн., яка розрахована наступним чином: з 09.02.2017 року по 13.04.2017 року у кількості 64 днів затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 14,0, розрахункової ставки 16,8 % на рік у розмірі 1 551 218,07 грн.; з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,0, розрахункової ставки 15,6 % на рік у розмірі 945 273,51 грн.; з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року у кількості 154 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 12,5, розрахункової ставки 15,0 % на рік у розмірі 3 332 695,07 грн.; з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року у кількості 49 днів затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,5, розрахункової ставки 16,2 % нарік у розмірі 1 145 235,21 грн.; з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 14,5, розрахункової ставки 17,4 % на рік у розмірі 1 054 343,53 грн.; з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року у кількості 35 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн, з розрахунку облікової ставки НБУ 16,0, розрахункової ставки 19,2 % на рік у розмірі 969 511,29 грн.; з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року у кількості 133 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,0, розрахункової ставки 20,4 % на рік у розмірі 3 914 401,84 грн.; з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року у кількості 56 днів затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,5, розрахункової ставки 21,0 % на рік у розмірі 1 696 644,76 грн.; з 07.09.2018 року по 25.04.2019 року у кількості 231 днів затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 18,0, розрахункової ставки 21,6 % на рік у розмірі 7 198 621,34 грн.; з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року у кількості 84 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,5, розрахункової ставки 21,0 % на рік у розмірі 2 544 967,14 грн.; з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року у кількості 49 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,0, розрахункової ставки 20,4 % на рік у розмірі 1 442 148,05 грн.; з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року у кількості 49 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 16,5, розрахункової ставки 19,8 % на ріку розмірі 1 399 731,93 грн.; з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року у кількості 49 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 15,5, розрахункової ставки 18,6 % на рік у розмірі 1 314 899,69 грн.; з 13.12.2019 року по 20.12.2019 року у кількості 8 дні затримки на суму боргу 52 659 467,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,5, розрахункової ставки 16,2 % на рік у розмірі 186 977,18 грн.

Однак, як зазначає позивач, контролюючим органом, всупереч ПК України, здійснено нарахування пені на суму 54 756 954,44 грн.

Відтак, дії контролюючого органу по нарахуванню ПРАТ «ІНГЗК» пені у розмірі 26 060 285, 80 грн. (54 756 954,44 грн. - 28 696 668,61 грн.) та внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за податком на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ІНГЗК» є необгрунтованим та протиправним.

Щодо податку на додану вартість позивач зазначає, що оплата податку на додану вартість в загальній сумі 31 167 230,50 грн. відбулась 20.12.2019 р.: платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 11 000 000,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 10 389 077,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 9 778 153,00 грн.

Таким чином, з урахуванням норм ПК України, на погляд відповідача граничним строком сплати податкових зобов`язань в сумі 31 167 230,50 грн. є дата 09.02.2017 р., а отже днем початку нарахування пені мав би бути наступний робочий день - 10.02.2017 р., а днем закінчення її нарахування - 20.12.2019 р. (день сплати).

Відтак, позивач зазначає, що сума пені становить 16 984 518,22 грн., яка розрахована наступним чином, а саме: з 09.02.2017 року по 13.04.2017 року у кількості 64 днів затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 14,0, розрахункової ставки 16,8 % на рік у розмірі 918 109,76 грн.; з 14.04.2017 року по 25.05.2017 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,0, розрахункової ставки 15,6 % на рік у розмірі 559 473,13 грн.; з 26.05.2017 року по 26.10.2017 року у кількості 154 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 12,5, розрахункової ставки 15,0 % на рік у розмірі 1 972 501,44 грн.; з 27.10.2017 року по 14.12.2017 року у кількості 49 днів затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,5, розрахункової ставки 16,2 % на рік у розмірі 677 823,22 грн.; з 15.12.2017 року по 25.01.2018 року у кількості 42 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 14,5, розрахункової ставки 17,4 % на рік у розмірі 624 027,73 грн.; з 26.01.2018 року по 01.03.2018 року у кількості 35 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 16,0, розрахункової ставки 19,2 % на рік у розмірі 573 818,60 грн.; з 02.03.2018 року по 12.07.2018 року у кількості 133 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,0, розрахункової ставки 20,4 % на рік у розмірі 2 316 792,60 грн.; з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року у кількості 56 днів затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,5, розрахункової ставки 21,0 % на рік у розмірі 1 004 182,55 грн.; з 07.09.2018 року по 25.04.2019 року у кількості 231 днів затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 18,0, розрахункової ставки 21,6 % на рік у розмірі 4 260 603,10 грн.; з 26.04.2019 року по 18.07.2019 року у кількості 84 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,5, розрахункової ставки 21,0 % на ріку розмірі 1 506 273,82 грн.; з 19.07.2019 року по 05.09.2019 року у кількості 49 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 17,0, розрахункової ставки 20,4 % на ріку розмірі 853 555,17 грн.; з 06.09.2019 року по 24.10.2019 року у кількості 49 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 16,5, розрахункової ставки 19,8 % на рік у розмірі 828 450,60 грн.; з 25.10.2019 року по 12.12.2019 року у кількості 49 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 15,5, розрахункової ставки 18,6 % на рік у розмірі 778 241,48 грн.; з 13.12.2019 року по 20.12.2019 року у кількості 8 дні затримки на суму боргу 31 167 229,50 грн. з розрахунку облікової ставки НБУ 13,5, розрахункової ставки 16,2 % на рік у розмірі 110 665,02 грн.

Натомість, контролюючим органом, всупереч вищевказаним нормам ПК України, здійснено нарахування пені на суму 31 845 977,52 грн.

На підставі викладеного вище, дії контролюючого органу щодо нарахування ПРАТ «ІНГЗК» пені у розмірі 14 861 459,3 грн. (31 845 977,52 грн. - 16 984 518,22 грн.) та внесення відповідного запису (даних, операції) до інтегрованої картки платника за податком на додану вартість ПРАТ «ІНГЗК» є необгрунтованим та протиправним.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 р. у справі №160/2242/20 було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду у порядку підготовчого провадження, за правилами загального позовного провадження.

16.03.2020 р., представником відповідача було подано через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву від 16.03.2020 р. вх.№17984/20, в тексті якого зазначено наступне.

Офісом великих платників податків ДПС за результатами документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ІНГЗК» () складено акт перевірки №15/28-01-51-03/00190905 від 05.08.2016 р., та у подальшому з урахуванням постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 р. по справі №804/958/17 та постанови Верховного Суду від 02.12.2019 р. по справі №804/729/17 винесено наступні податкові повідомлення - рішення (первинні податкові повідомлення-рішення за результатами перевірки були складені 16.08.2016 р. та вручені 19.08.2016 р.): від 09.12.2019 р. № з податку на додану вартість (код платежу 14010100) на загальну суму 31 167 230 грн., в т.ч. основний платіж - 20 778 153 грн., штрафна санкція - 10 389 077 грн. (вручене позивачу 11.12.2019 р.); від 09.12.2019 р. № з податку на прибуток (код платежу 11021000) на загальну суму 52 659 467,5 грн., в т.ч. основний платіж - 42 127 574 грн., штрафна санкція - 10 531 893,5 грн. (вручене позивачу 11.12.2019 р.).

Вищезазначені податкові повідомлення-рішення були погашені в повному обсязі: податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (за платежем з податку на додану вартість) погашене за рахунок грошових коштів позивача 20.12.2019 р.; податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (з податку на прибуток) було погашене на суму 28 241 371,5 грн. за рахунок грошових коштів позивача 20.12.2019 р., решта суми була погашена за рахунок переплати.

Відповідач не погоджується із твердженням позивача про те, що враховуючи обставини справи, норми ПК України, а також той факт що податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № отримані ПРАТ «ІНГЗК» 11.12.2019 р., граничний день сплати - 21.12.2019 р., а сплата даних податкових повідомлень-рішень ПРАТ «ІНГЗК» в повному обсязі відбулась 20.12.2019 р., дії відповідача по нарахуванню позивачу пені з податку на прибуток в розмірі 54 756 954,44 грн. та пені з податку на додану вартість в розмірі 31 845 977,52 грн. та внесення відповідних записів (даних, операції) до інтегрованих карток платника за податком на додану вартість та за податком на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ІНГЗК» є необґрунтованим та протиправними.

Представник відповідача зазначає, що твердження позивача про те, «нарахування позивачу пені з податку на прибуток в розмірі 54 756 954,44 грн. та пені з податку на додану вартість в розмірі 31 845 977,52 грн. та внесення відповідних записів (даних, операції) до інтегрованих карток платника за податком на додану вартість та за податком на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ІНГЗК» є необґрунтованим та протиправним» суперечить його ж наступним твердженням та розрахункам, зазначеним ним у позовній заяві. Як вбачається з позовної заяви, позивач не згодний та оскаржує дії контролюючого органу щодо нарахування пені з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн., шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ "ІНГЗК" та пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн., шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника ПДВ ПРАТ "ІНГЗК", тоді як самостійно у подальшому наводить розрахунок пені, з якою погоджується - 28 696 668,61 грн. з податку на прибуток та 16 984 518,22 грн. з податку на додану вартість, правильність нарахування Позивачем фактично не заперечується. Зазначена обставина також спростовує твердження Позивача про т.зв. «незаконність та протиправність дій Відповідача».

Представник відповідача зазначає, що, контролюючим органом в автоматичному режимі проведено розрахунок пені, відповідно до норм ст.129 ПК України у чинній редакції ПК України, з урахуванням усіх передбачених податковим законодавством обставин: змін облікової ставки НБУ, діючої на кожний день заниження (відповідно до норм п.129.4 ст.129 ПК України, дані щодо зміни облікової ставки НБУ наведені безпосередньо в розрахунку нарахованої пені); нарахування пені здійснено по дату фактичної сплати суми грошового зобов`язання підприємством (включно) відносно зобов`язань, оплачених за рахунок коштів позивача (у відповідності до п.129.3 ст.129 ПК України); разом з тим, відносно зобов`язань, погашених шляхом заліку переплати Позивача розрахунок здійснено по дату проведення зарахування (по 10-й день з дати отримання нового податкового повідомлення-рішення, у відповідності до п.129.3 ст.129 ПК України); на суму податкового зобов`язання - за період починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати за відповідною декларацією (відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України); на суму штрафних санкцій - починаючи з 11-го дня з дати отримання первинного податкового повідомлення-рішення (у відповідності до п.129.4. ст.129 ПК України).

Загалом розрахована сума пені складає всього 86 602 931,96 грн., в т.ч. пеня з податку на додану вартість складає 31 845 977,52 грн., пеня з податку на прибуток складає 54 756 954,44 грн., що підтверджується розрахунком нарахування пені.

На підставі викладеного вище, представник відповідача просить суд у задоволенні пред`явлених позовних вимог відмовити у повному обсязі.

17.04.2020 р., шляхом поштового зв`язку, повноважним представником позивача, було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду відповідь на відзив від 17.04.2020 р. вх.№24459/20, в тексті якого зазначено наступне.

Відповідач 09.12.2019 р. прийняв податкові повідомлення-рішення форми Р, а саме: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 20 778 153,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 389 077,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 42 127 574,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 531 893,5 грн. (загальна сума 52 659 467,5 грн.)

Даний факт, як зазначає позивач підтверджується наявними у справі податковими повідомленнями-рішеннями, а саме: від 09.12.2019 р. №; від 09.12.2019 №;

Податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 №№, отримані ПРАТ «ІНГЗК» 11.12.2019 р.

Представник позивача, в поданій відповіді на відзив від 17.04.2020 р., зазначає, що платник податків, у відповідності до норм ПК України, зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, останній день сплати податкових повідомлень-рішень від 09.112019 р. №№, - 21 грудня 2019 р.

Податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № сплачені ПРАТ «ІНГЗК» 20.12.2019 р. в повному обсязі, а саме: податок на прибуток, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2019 р. № на загальну суму 28 241 371,50 грн. Сума 24418 096, 00 грн. була списана за рахунок переплати, яка була наявна в інтегрованій картці платника 20.12.2019 р. (загальна сума 52 659 467,5 грн.). - податок на додану вартість, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2019 р. № на суму 11000 000,00 грн., платіжним дорученням від 20.12.2019 р. № на суму 10 389 077,00 грн., платіжним дорученням від 20.12.2019 р. № на суму 9 778 153,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.).

Представник позивача зазначає, що даний факт підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а саме: від 20.12.2019 р. № на загальну суму 28 241 371,50 грн.; інтегрованою карткою платника податку на прибуток, відповідно до якої 18.12.2019 р. переплата зменшена на 24 418 096,00 грн.; від 20.12.2019 № на суму 11 000 000,00 грн.; від 20.12.2019 № на суму 10 389 077,00 грн.; від 20.12.2019 № на суму 9 778 153,00 грн.; інтегрованою карткою платника на додану вартість, відповідно до якої дані операції відображені 20.12.2019 р.

На підставі викладеного вище, представник позивача зазначає, що оскільки останній день сплати податкових повідомлень-рішень від 09.12.2019 р. №№, - 21 грудня 2019 р., а фактично позивач сплатив податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № - 20 грудня 2019 р., відсутнє порушення строків слати узгоджених податкових зобов`язань, які визначені контролюючим органом.

Так, нарахування Офісом ВПП ДПС пені з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ «ІНГЗК» та пені з податку на додану вартість в сумі 31845 977,52 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПРАТ «ІНГЗК» є протиправним й належним способом захисту у даному випадку є зобов`язання здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки ПРАТ «ІНГЗК» платника податків з податку на прибуток пені в сумі 54 756 954,44 грн. та шляхом виключення з інтегрованої картки ПРАТ «ІНГЗК» платника податків з податку на додану вартість пені в сумі 31 845 977,52 грн.

Позивач також не погоджується з нарахуванням пені в розмірі 28 696 668,61 грн. по податку на прибуток та з нарахуванням пені в розмірі 16 984 518,22 грн. по податку на додану вартість.

Позивач, навівши в позовній заяві розрахунок пені з податку на прибуток та з податку на додану вартість зазначив, що оскільки нормами ПК України, не передбачено направлення платнику податку податкового повідомлення-рішення чи іншого акту індивідуальної дії щодо нарахування пені з детальним розрахунком нарахування пені (періоду нарахування), ПРАТ «ІНГЗК» не має можливості перевірити правильність нарахування пені по податку на додану вартість та податку на прибуток, дату початку нарахування пені, за який період нарахована пеня.

20.12.2019 р. сплачувались податкові повідомлення-рішення, а саме: податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, №.

Стосовно розрахунків пені, які є додатками до відзиву на позовну заяву, позивач вважає їх необгрунтованими, та безпідставними, оскільки, як зазначає останній відповідачем не надано жодного доказу наявності податкового боргу або не своєчасно сплаченого податкового повідомлення-рішення починаючи з 2013 р., а також дані розрахунки не підписані жодною посадовою особою відповідача.

04.05.2020 р. представником відповідача, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду, було подано заперечення на відповідь на відзив від 04.05.2020 р. вх.№27081/20, в тексті якого зазначено наступне.

Приватне акціонерне товариство «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ», звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними дії щодо нарахування пені з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ «ІНГЗК» та пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПРАТ «ІНГЗК»; зобов`язання здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки ПРАТ «ІНГЗК» платника податків з податку на прибуток пені в сумі 54 756 954,44 грн. та шляхом виключення з інтегрованої картки ПРАТ «ІНГЗК» платника податків з податку на додану вартість пені в сумі 31 845 977,52 грн.

Відповідач не погоджується із твердженням позивача про те, що «п. 129.3 ст.129 ПК України, встановлює дату закінчення нарахування пені, а не правові підстави для її нарахування у даному конкретному випадку». Відповідно до п. 14.1.162 ст.14 ПК України, пеня є сумою коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки. При цьому, відповідно п. 14.1.175 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Таким чином, прямою правовою підставою для нарахування пені, як складової податкового боргу, є узгодження грошового зобов`язання, про що відповідачем зазначалося у відзиві на позовну заяву.

При цьому, відповідач критично відноситься до твердження позивача про те, що «посилаючись на несплату декларації відповідач не наводить інформації яку саме податкову декларацію ПРАт «ІНГЗК» своєчасно не сплатив та не надав жодного доказу даного твердження».

Зазначене вище твердження спростовується наступним.

Інформація по деклараціям, які несвоєчасно були сплачені позивачем, міститься безпосередньо в акті перевірки від 05 серпня 2016 р. №15/28-01-51-03/00190905, відомості якого були предметом розгляду у справі №804/729/17, в якій позивач брав участь та, відповідно, обізнаний з матеріалами акту перевірки.

Також безпосередньо в розрахунках податкових повідомлень-рішень від 09.12.2019 р. № та №, які долучені позивачем до матеріалів справи №160/2242/20 міститься інформація стосовно декларацій. Так, в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № зазначено номери та дати декларацій, за якими встановлено завищення бюджетного відшкодування, а саме: № від 19.04.2013 р. за березень 2013 року; № від 18.05.2013 р. за квітень 2013 р.; № від 19.06.2013 р. за травень 2013 р.; № від 19.07.2013 р. за червень 2013 р.; № від 19.12.2013 р. за листопад 2013 р.; № від 20.01.2014 р. за грудень 2013 р.; № від 19.02.2014 р. за січень 2014 р.; № від 19.11.2014 р. за жовтень 2014 р.

Крім цього, в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № також зазначено номери та дати декларацій, а саме: № від 27.02.2014 р. та № від 02.03.2015 р.

Факт заниження податкових зобов`язань позивачем не заперечується і підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 09.12.2019 р. № та №, які є узгодженими. Так, в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № зазначено номери та дати декларацій, за якими встановлено завищення бюджетного відшкодування, а саме: № від 19.04.2013 р. за березень 2013 року; № від 18.05.2013 р. за квітень 2013 р.; № від 19.06.2013 р. за травень 2013 р.; № від 19.07.2013 р. за червень 2013 р.; № від 19.12.2013 р. за листопад 2013 р.; № від 20.01.2014 р. за грудень 2013 р.; № від 19.02.2014 р. за січень 2014 р.; № від 19.11.2014 р. за жовтень 2014 р.

У свою чергу, в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № також зазначено номери та дати декларацій, а саме № від 27.02.2014 р. та № від 02.03.2015 р. Заниження грошових зобов`язань визначається за кожний звітний (податковий) період, у звітності за який у ході перевірки виявлено заниження задекларованих показників податкових зобов`язань, що підлягають нарахуванню та сплаті до бюджету, порівняно з показниками, встановленими перевіркою. Таке заниження визначається з урахуванням завищень податкових зобов`язань, які встановлені у наступних деклараціях та зменшують суму заниження податкових зобов`язань.

У зв`язку з цим, згідно з п. 129.4 ст. 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного пп. 129.1.1 та 129.1.2 п. 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Так, контролюючим органом, відповідно до п. 129.2 ст. 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується. Разом з тим, незважаючи на винесення нових податкових повідомлень-рішень, пеня нарахована на чинну суму грошового зобов`язання з урахуванням їх зменшення за результатами оскарження, починаючи з дати початку її нарахування, визначеної при винесенні первинних податкових повідомлень-рішень, а саме: від 16.08.2016 р. № (вручено 19.08.2016 р.); від 16.08.2016 р. № (вручено 19.08.2016 р.).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 р. у справі №160/2242/20 клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про продовження строку розгляду адміністративної справи №160/2242/20 та відкладення судового засідання на іншу дату після закінчення карантину, - задоволено частково.

Продовжено строк розгляду адміністративної справи №160/2242/20.

Призначено наступне судове засідання по справі №160/2242/20 на 20 липня 2020 року о 11:00 год. у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала №14.

В матеріалах справи міститься заява про продовження строку розгляду справи та відкладення судового засідання після відміни режиму карантину на всій території України, подане представником позивача на адресу суду 09.07.2020 р. вх.№8925/20-ел.

В судовому засіданні, призначеному на 10.07.2020 р., клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи та відкладення судового засідання після відміни режиму карантину на всій території України - задоволено частково. Наступне судове засідання призначено на 20 липня 2020 р. о 11:00 год., про що внесено відповідний запис до протоколу судового засідання від 10.07.2020 р. у справі №160/2242/20.

В судове засідання, призначене на 20.07.2020 р., сторони не з`явились.

При цьому, суд зазначає, що позивачем було подано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату.

В протоколі судового засідання від 20.07.2020 р. у справі №160/2242/20 зазначено, що суд на місці ухвалив: заяву представника позивача про відкладення судового засідання - задовольнити.

Відповідно до п.3 розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

На підставі викладеного вище, з посиланням на ст. ст. 8, 9, 161 КАС України, враховуючи п.3 розділу VІ Прикінцевих положень КАС України, суд на місці ухвалив: продовжити строк підготовчого засідання на 30 днів, а саме: до 19.08.2020 р.

Представнику відповідача надати до суду: детальний розрахунок пені з 01.05.2013 р. по 13.12.2019 р., з письмовим обґрунтуванням нарахування останньої.

Відкласти розгляд справи до 21.09.2020 р. на 11.00 год.

При цьому, відповідно до тексту довідки від 23.10.2020 р. №199, складеної начальником відділу управління персоналом А.В. Шевченко, суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 перебувала з 16.09.2020 р. по 14.10.2020 р. на лікарняному; з 15.10.2020 р. по 16.10.2020 р.; з 19.10.2020 р. по 23.10.2020 р.; з 26.10.2020 р. по 29.10.2020 р. - у щорічній відпустці.

В матеріалах справи міститься довідка про перенесення розглсду справи від 21.09.2020 р. у справі №160/2242/20, в тексті якої зазначено наступне.

У зв`язку з оголошенням загальнодержавного карантину, з урахуванням положень Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 року, Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» та у зв`язку з перебуванням судді Жукової Є.О. на лікарняному, усі судові справи, що перебувають у провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Є.О., призначені до розгляду на 21.09.2020 року знімаються з розгляду

Про дату та час наступного судового засідання, у відповідній адміністративній справі сторони будуть повідомлені судовими повістками та засобами телефонного зв`язку, у визначеному законом порядку.

12.10.2020 р. контролюючим органом було подано через канцелярію Дніпроптеровського окружного адміністратвиного суду додаткові пояснення від 12.10.2020 р. вх.№65371/20, в тексті яких зазначено наступне.

Щодо твердження позивача про те, що «виходячи з обставин справи та доказів, які наявні в матеріалах справи, позивач строк визначений п.57.3 ст.57 ПКУ не порушив, оскільки податкові повідомлепня-рішення від 09.12.2019 р. №, отримані ПРАТ «ІНВК» 11.12.2019 р., а сплачені - 20.12.2019 р., тобто в межах 10 календарних днів, що настають за днем отримання» зауважимо, що позивач фактично допускає неправильне тлумачення поняття «грошове зобов`язання», яке визначено Податковим кодексом України.

Представник відповідача зазначає, що відповідно до податкових повідомлень-рішень, які долучені позивачем до матеріалів справи, встановлено періоди, починаючи з яких встановлено заниження податкових зобов`язань, що відповідно і є початком нарахування пені. Так, в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2019 року № зазначено номери та дати декларацій, за якими встановлено завищення бюджетного відшкодування, а саме: № від 19.04.2013 року за березень 2013 року; № від 18.05.2013 року за квітень 2013 року; № від 19.06.2013 року за травень 2013 року; № від 19.07.2013 року за червень 2013 року; № від 19.12.2013 року за листопад 2013 року; № від 20.01.2014 року за грудень 2013 року; № від 19.02.2014 року за січень 2014 року; № від 19.11.2014 року за жовтень 2014 року.

У свою чергу, в розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 09.12.2019 року № також зазначено номери та дати декларацій, а саме: № від 27.02.2014 року; № від 02.03.2015 року.

Заниження грошових зобов`язань визначається за кожний звітний (податковий) період, у звітності за який у ході перевірки виявлено заниження задекларованих показників податкових зобов`язань, що підлягають нарахуванню та сплаті до бюджету, порівняно з показниками, встановленими перевіркою. Таке заниження визначається з урахуванням завищень податкових зобов`язань, які встановлені у наступних деклараціях та зменшують суму заниження податкових зобов`язань.

У зв`язку з цим, згідно з п. 129.4 статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1,1 та 129.1,2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Представник відповідача також зазначає, що правовою підставою для нарахування пені є ст. 129 ПКУ, а саме п.129.1.1. п.129.1. ст. 129 ПКУ, відповідно до якого при нарахуванні суми грошового зобов`язання визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, нарахування пені розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Питання про призначення даної справи до розгляду на 11.11.2020 р. вирішено першого робочого дня судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 , тобто 30.10.2020 р.

03.11.2020 р. представником позивача було подано пояснення від 03.11.2020 р. вх.№72054/20 в тексті якого зазначено наступне.

Відповідно до п.5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015р. №1204, якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

Таким чином, після прийняття Верховним судом постанови від 02.12.2019 по справі №804/729/17 у Офіса ВПП ДПС виник обов`язок направити ПРАТ «ІНГЗК» нові податкові повідомлення-рішення зі зменшеною сумою грошового зобов`язання.

Так, представник позивача зазначає, що відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 ПК України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення. крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як зазначає представник позивача, податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №№, отримані підприємстом 11.12.2019 р., сплачені ПРАТ «ІНГЗК» 20.12.2019 р. в повному обсязі: податок на прибуток, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № - платіжне доручення від 20.12.2019 № на загальну суму 28 241 371,50 грн. Сума 24 418 096, 00 грн. була списана за рахунок переплати, яка була наявна в ІКП 20.12.2019. (загальна сума 52 659 467,5 грн.); податок на додану вартість, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № - платіжне доручення від 20.12.2019 № на суму 11 000 000,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 № на суму 10 389 077,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 № на суму 9 778 153,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.).

Відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПКУ (в редакції, чинній на момент нарахування пені) нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Отже, статтею 129 ПКУ (в редакції, чинній з 01.01.2017) не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження,

Водночас, положення ПКУ визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні пп. 14.1.175 п.14.1 ст.14 ПКУ, є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення ПКУ кореспондуються з наведеними положеннями пп.14.1.162 п.14.1 ст.14 ПКУ, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення. Тобто при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.

11.11.2020 р. представником позивача, шляхом електронного зв`язку, було направлено на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду заяву від 11.11.2020 р. за вх.15063/250 про проведення судового засідання без участі останнього, із зазначенням про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

В судове засідання, призначене на 11.11.2020 р., з`явився представник відповідача, щодо позовної заяви заперечував, наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог з урахуванням наданих пояснень.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на викладене, та, відповідно до ст. 229 КАС України, враховуючи описану вище явку сторін у судове засідання, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписуваного технічного засобу судом не здійснювалось.

Рішення у даній адміністративній справі, з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 р., зі змінами, якою визначено, що на усій території України з 12 березня по 31 серпня 2020 року було встановлено карантин, та враховуючи п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення», яким визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), приймається 11.11.2020 р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Приватне акціонерне товариство «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» є юридичною особою, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.

Місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» є: 50064, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, Іегулецький район, вул.Рудна, будинок 47, що підтверджується

Відповідно до розділу 2 статуту Приватного акціонерного товариства «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» метою діяльності Товариства (п.2.1 розділу 2) є здійснення підприємницької діяльності з метою одержання прибутку в інтересах акціонерів Товариства, покращення добробуту акціонерів у вигляді зростання ринкової вартості акцій Товариства, а також отримання акціонерами дивідендів.

Предметом діяльності товариства є відкрите та підземне добування залізних руд; пошук, розвідка і розробка ручних (чорних і кольорових), нерудних і техногенних родовищ корисних копалин; переробка руди чорних металів, видобуток нерудних корисних копалин і збут продуктів їх переробки тощо (п.2.2 розділу 2).

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що сума пені з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн., та сума пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. нарахована контролюючим органом у зв`язку зі сплатою податкового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 31 167 230,00 грн., на підставі податкового повідомлення-рішення № від 09.12.2019 р. та сплатою податкового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 52 659 467,50 грн., на підставі податкового повідомлення - рішення №.від 09.12.2019 р.

Підстави для нарахування пені ПРАТ «ІНГЗК» як з податку на прибуток у сумі 54 756 954,44 грн., так і пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. наведені в податкових повідомленнях - рішеннях.

В податковому повідомленні-рішенні № від 09.12.2019 р. з податку на додану вартість вказано, що воно прийнято на підставі акта перевірки №15/28-01-51-03/00190905 від 05.08.2016 р., постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 р. по справі №804/958/17, постанови Верховного Суду від 02.12.2019 р. по справі №804/729/17.

В податковому повідомленні-рішенні № від 09.12.2019 р. з податку на прибуток вказано, що воно прийнято на підставі акту перевірки №15/28-01-51-03/00190905 від 05.08.2016 р. та постанови Верховного Суду від 02.12.2019 р. по справі №804/729/17.

В матеріалах справи містяться відомості, що за результатами проведеної Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Дніпро Міжрегіонального головного управління ДФС документальної планової виїзної перевірки ПРАТ «ІНГЗК» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 1 січня 2013 р. по 31 грудня 2015 р., складно акт від 05.08.2016 р. №15/28-01-51-03/00190905.

Так, на підставі даного акта перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення - рішення від 16.08.2016 р., які отримані позивачем 19.08.2016 р.:, а саме: № (форми «Р»), яким збільшено суму грошово зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 99 916 386,00 грн. та застосовано штрафні санкції 49 958 193,00 грн.; № (форми «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 1 427 914 468 грн. та застосовані штрафні санкції 252 217 742 грн.; № (форми «В1»), яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 27 744 878,00 грн. та застосовано штрафні санкції 13 872 439,00 грн., № (форми «П»), яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму 3 381 351 629 грн.; № (форма «ПС»), яким застосовано штрафні санкції у розмірі 510 грн.

За результатами адміністративного оскарження ПРАТ «ІНГЗК» вказаних вище податкових повідомлень-рішень, Офісом ВПП прийнято рішення про результати розгляду скарги №7273/10/28-10-10-4-33 від 04.11.2016 р., яким скасовані податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 р. за № (ПДВ), за № (податок на прибуток), за №, за №3 в частині невизнання перевіркою взаємовідносин з ТОВ «Криворіжспецремтранс», ТОВ «Олір», ТОВ «Крост», ПП «Спецконтакт», та у відповідній штрафній санкції, а в іншій частині скарга залишена без змін, також залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 16.08.2016 року №.

З урахуванням рішення про результати розгляду скарги від 10.11.2016 р. прийнято податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на 86 246 070,00 грн. та за штрафними санкціями - 43 123 035,00 грн.; податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 1 411 075 214,00 грн. та за штрафними санкціями - 249 943 197,30 грн.

За наслідками адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень ДФС України, рішенням «Про результати розгляду скарги» від 16.01.2017 р. №740/6/99-99-11-01-02-25, скаргу ПРАТ «ІНГЗК» частково задоволено, податкові повідомлення - рішення СДПІ у м. Дніпропетровська від 16.08.2016 р. №, від 10.11.2016 р. № (податок на прибуток), № (ПДВ), № скасовано у частині визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток за рахунок невизнання перевіркою взаємовідносин з ТОВ «ТБ ДНІПРО», ФОП ОСОБА_1 , ТОВ НВП «ЕЛАСТ», ТОВ «ЕЛЕКТРОКОМПЛЕКС», ТОВ «ТД «ЛІВАР», ТОВ «КЛАСТЕР-УКРМАШ», ТОВ «СТРОЙБЕТОН», ТОВ «КРАФТ ЕЛЕКТРИК», ТОВ «АВТОТЕХКОМ», ТОВ НВП «РЕМА», ТОВ «БВІ», ТОВ «УКРІНТРОСЕРВІС», ТОВ НВП «ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР», ТОВ «СПЕЦМОНТАЖКРАН», ТОВ «ТЕХНОКОМПЛЕКТ-КР» та у частині донарахування з податку на прибуток по операціях за 2015 р., щодо яких контролюючим органом підтверджено здійснення оплати скаржником грошовими коштами на користь контрагентів - постачальників (окрім ТОВ «ТБ ДНІПРО», ФОП ОСОБА_1 , ТОВ НВП «ЕЛАСТ», ТОВ «ЕЛЕКТРОКОМПЛЕКС», ТОВ «ТД «ЛІВАР», ТОВ «КЛАСТЕР-УКРМАШ», ТОВ «СТРОЙБЕТОН», ТОВ «КРАФТ ЕЛЕКТРИК», ТОВ «АВТОТЕХКОМ», ТОВ НВП «РЕМА», ТОВ «БВІ», ТОВ «УКРІНТРОСЕРВІС», ТОВ НВП «ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР», ТОВ «СПЕЦМОНТАЖКРАН», ТОВ «ТЕХНОКОМПЛЕКТ-КР») та не встановлено дебіторської заборгованості за 2015 р. та у зазначеній частині рішення Офісу ВПП, прийняте в результаті розгляду первинної скарги, а в іншій частині вказанні податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення від 16 серпня 2016 р. № і рішення, прийняте в результаті розгляду первинної скарги залишила без змін.

На підставі вказаного рішення ДФС України, відповідачем прийняті податкові повідомлення - рішення від 20.01.2017 р., які отриманні позивачем 30.01.2017 р., а саме: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 84 816 989,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 42 408 494,50 грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 377 675 052,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 249 410 202,50 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржувались в судовому порядку у судових справах №804/958/17 та №804/729/17.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністратвиного суду від 29.03.2017 р. у справі №804/958/17 адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС - задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 16.08.2016 р. №, від 16.08.2016 р. №, від 10.11.2016 р. № від 10.11.2016 р.

Визнано протиправними та частково скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.01.2017 р. № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 64 038 836,00 грн. та штрафних санкції на суму 32 019 417,50 грн., та № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 1 335 547 479,00 грн. та штрафних санкції 238 878 309,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування платників у м. Дніпропетровську Міжрегіонального головного управління ДФС на користь приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» судові витрати у розмірі 76 340 289,00 грн. (сімдесят шість мільйонів триста сорок тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень нуль копійок).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2018 р. у справі №804/958/17 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року.

Відповідно до п.2 ст.255 КАС України, постанова Дніпроптеровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 р. у справі №804/958/17 набрала законної сили 03.08.2018 р.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. у справі №804/729/17 у задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" до Офісу великих платників податків ДФС о особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, за участю Прокуратури Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 р. у справі №804/729/17 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» - задоволено.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року - скасовано.

Позов Публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» до Офісу великих платників податків ДФС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС, за участю Прокуратури Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовоено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків:

№ від 20.01.2017 року за формою «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в частині 20 489 620 грн. основного платежу та 10 244 810 грн. штрафних фінансових санкцій;

№ від 20.01.2017 за формою «Р» про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в частині 42 127 574 грн. за основним платежем та 10 531 893,5 грн. штрафних фінансових санкцій.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Приватного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» витрати на оплату судового збору в сумі 3 127 273,00 грн. (три мільйони сто двадцять сім тисяч двісті сімдесят три гривень).

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 02.12.2019 р. у справі №804/729/17 (адміністративне провадження №К/9901/22445/19) касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - задоволено.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019 р. - скасовано.

Залишено в силі рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р.

Відповідно до ч.1 ст.359 КАС України, якою визначено, що постанова суду касаційної інстації набирає законної з дати її прийняття, Постанова Верховного Суду від 02.12.2019 р. у справі №804/729/17 набрала законної сили 02.12.2019 р.

На підставі викладеного вище, судом встановлено, що за результатами адміністративного оскарження, з урахування зменшення ДФС України нарахованих сум грошових зобов`язань, Офісом ВПП ДФС прийняті відповідні податкові повідомлення від 20.01.2017 р., а саме: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 84 816 989,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 42 408 494,50 грн.; №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 377 675 052,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 249 410 202,50 грн., які були саме предметом оскарження у адміністративній справі №804/729/17.

Оскільки, за результатами розгляду справи №804/958/17 адміністративний позов ПРАТ «ІНГЗК» було задоволено частково: постановою Дніпропетровського окружного

адміністративного суду 29.03.2017 р. у справі № 804/958/17 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення СДПІ з ОВП від 16.08.2016 р. №, від 16.08.2016 р. №, від 10.11.2016 р. № від 10.11.2016 року, визнано протиправними та частково скасовано податкові повідомлення-рішення Дніпропетровського управління Офісу ВПП ДФС від 20.01.2017 року № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 64 038 836,00 грн. та штрафних санкцій на суму 32 019 417,50 грн., № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 1 335 547 479,00 грн. та штрафних санкцый 238 878 309,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, та постанови Верховного Суду від 02.12.2019 р. по справі №804/729/17, керуючись Порядком №1204, Офіс ВПП ДФС 09.12.2019 р. прийняв податкові повідомлення-рішення форми Р: №. яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 20 778 153,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 389 077,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств у розмірі 42 127 574,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 10 531 893,5 грн. (загальна сума 52 659 467,5 грн.).

Податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № сплачені ПРАТ «ІНГЗК» 20.12.2019 р. в повному обсязі, а саме: податок на прибуток, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № - платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на загальну суму 28 241 371,50 грн. Сума 24 418 096, 00 грн. була списана за рахунок переплати, яка була наявна в ІКП 20.12.2019 р. (загальна сума 52 659 467,5 грн.); податок на додану вартість, податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № - платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 11000 000,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 10 389 077,00 грн., платіжне доручення від 20.12.2019 р. № на суму 9 778 153,00 грн. (загальна сума 31 167 230,00 грн.).

На підставі викладеного вище, та враховуючи той факт, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення були погашені в повному обсязі, а саме: податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (за платежем з податку на додану вартість) погашене за рахунок грошових коштів позивача 20.12.2019 р.; податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (з податку на прибуток) було погашене на суму 28 241 371,5 грн. за рахунок грошових коштів позивача 20.12.2019 року, решта суми була погашена за рахунок переплати, контролюючим органом відповідно до п.129.4 ст.129 ПК України, яким визначено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), діючої на кожний такий день нарахована пеня, яка складає в загальному розмірі 86 602 931,96 грн., в т.ч. пеня з податку на додану вартість у розмірі 31 845 977,52 грн., пеня з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн., що підтверджується відповідним розрахунком нарахування пені, яка міститься в матеріалах справи.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, щодо визначення вичерпного переліку податків і зборів, що справляються в Україні, та порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення податковою контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Конституції України від 28.06.1996 № 254к/96-ВР, Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за № 751/28881 тощо.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтями 61, 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ст. ст. 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, а також кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Статтею 1 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р. встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до підпунктів 4.1.4, 4.1.9 пункту 4.1 ст.4 ПК України податкове законодавства України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів ч різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу; стабільність - зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

Відповідно до п. «а» п.п.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України.

Відповідно до п.п.14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п.п. 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.п.14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Відповідно до пп. 20.1.1 та пп.20.1.28 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини; застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом, стягувати суми простроченої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пункт 37.3 статті 37 Податкового кодексу України визначає, що підставами для припинення податкового обов`язку, крім його виконання, є: ліквідація юридичної особи; смерть фізичної особи, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою; втрата особою ознак платника податку, які визначені цим Кодексом; скасування податкового обов`язку у передбачений законодавством спосіб.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п.54.3.1 - п.п. 54.3.5 пункту 54.3 статті 54 ПК України,контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 54.3.3. згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; рішенням суду, що набрало законної сили, особу визнано винною в ухиленні від сплати податків; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Згідно з п.55.1. ст.55 ПК України, податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.Процедура адміністративного оскарження рішень органів державної податкової служби є дворівневою.

Контролюючими органами вищого рівня є Державна податкова адміністрація України - для державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які у свою чергу є контролюючими органами вищого рівня для державних податкових інспекцій (п.55.2 ст.55 ПК України).

Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст.56 ПК України, п. 56.1 якої визначає, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення (п.56.2 ст.56 ПК України).

Згідно з п. 56.18. ст.56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Відповідно до ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Порядок сплати податкового зобов`язання з податку на прибуток при виплаті дивідендів

У разі прийняття рішення щодо виплати дивідендів платник податку на прибуток - емітент корпоративних прав, на які нараховуються дивіденди, проводить зазначені виплати власнику таких корпоративних прав незалежно від того, чи є оподатковуваний прибуток, розрахований за правилами, визначеними статтею 137 цього Кодексу.

Крім випадків, передбачених підпунктом 57.1-1.3 цього пункту, емітент корпоративних прав, який приймає рішення про виплату дивідендів своїм акціонерам (власникам), нараховує та вносить до бюджету авансовий внесок із податку на прибуток.

Авансовий внесок розраховується з суми перевищення дивідендів, що підлягають виплаті, над значенням об`єкта оподаткування за відповідний податковий (звітний) рік, за результатами якого виплачуються дивіденди, грошове зобов`язання щодо якого погашене. У разі наявності непогашеного грошового зобов`язання авансовий внесок розраховується зі всієї суми дивідендів, що підлягають виплаті. Авансовий внесок обчислюється за ставкою, встановленою пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу. Сума дивідендів, що підлягає виплаті, не зменшується на суму авансового внеску.

При цьому у разі якщо дивіденди виплачуються за неповний календарний рік, то для обрахунку суми зазначеного перевищення використовується значення об`єкту оподаткування, обчислене пропорційно кількості місяців, за які сплачуються дивіденди. Зазначений авансовий внесок вноситься до бюджету до/або одночасно з виплатою дивідендів.

Сума попередньо сплачених протягом податкового (звітного) періоду авансових внесків з податку на прибуток під час виплати дивідендів підлягає зарахуванню у зменшення нарахованого податкового зобов`язання з податку на прибуток, задекларованого у податковій декларації за такий податковий (звітний) період.

У разі якщо сума авансового внеску, попередньо сплаченого протягом звітного періоду, перевищує суму нарахованого податкового зобов`язання підприємством - емітентом корпоративних прав за такий податковий (звітний) період, сума такого перевищення переноситься у зменшення податкових зобов`язань наступних податкових (звітних) періодів до повного його погашення, а під час отримання від`ємного значення об`єкта оподаткування такого наступного періоду - на зменшення податкових зобов`язань майбутніх податкових (звітних) періодів до повного його погашення.

Сума сплачених авансових внесків з податку на прибуток при виплаті дивідендів не підлягає поверненню платнику податків або зарахуванню в рахунок погашення грошових зобов`язань з інших податків і зборів (обов`язкових платежів).

У разі виплати дивідендів у формі, відмінній від грошової (крім випадків, передбачених підпунктом 57.1-1.3 цього пункту), базою для нарахування авансового внеску згідно з абзацами першим та другим цього підпункту є вартість такої виплати, визначена у рішенні про виплату дивідендів, або вартість такої виплати, розрахована відповідно до принципу "витягнутої руки" в операціях, визнаних відповідно до статті 39 цього Кодексу контрольованими. Обов`язок з нарахування та сплати авансового внеску з податку за визначеною пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу ставкою покладається на будь-якого емітента корпоративних прав (крім платників єдиного податку), що є резидентом, незалежно від того, чи користується такий емітент пільгами із сплати податку, передбаченими цим Кодексом, чи у вигляді застосування ставки податку іншої, ніж встановлена пунктом 136.1 статті 136 цього Кодексу.

Це положення поширюється також на державні некорпоратизовані, казенні або комунальні підприємства, які зараховують суми дивідендів у розмірі, встановленому органом виконавчої влади, до сфери управління якого належать такі підприємства, відповідно до державного або місцевого бюджету.

При цьому якщо платіж особою називається дивідендом, такий платіж оподатковується під час виплати згідно з нормами, визначеними згідно з положеннями цього пункту, незалежно від того, чи є особа платником податку.

Авансовий внесок, передбачений підпунктом 57.1-1.2 цього пункту, не справляється у разі виплати дивідендів:

на користь власників корпоративних прав материнської компанії, що сплачуються в межах сум доходів такої компанії, отриманих у вигляді дивідендів від інших осіб. Якщо сума виплат дивідендів на користь власників корпоративних прав материнської компанії перевищує суму отриманих такою компанією дивідендів, дивіденди, сплачені в межах такого перевищення, підлягають оподаткуванню за правилами, встановленими підпунктом 57.1-1.2 цього пункту. З метою оподаткування материнська компанія веде наростаючим підсумком облік дивідендів, отриманих нею від інших осіб, та дивідендів, сплачених на користь власників корпоративних прав такої компанії, і відображає у податковій звітності дивіденди в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

платником податку на прибуток, прибуток якого звільнений від оподаткування відповідно до положень цього Кодексу, у розмірі прибутку, звільненого від оподаткування у період, за який виплачуються дивіденди;

фізичним особам.

Виплата дивідендів на користь фізичних осіб (у тому числі нерезидентів) за акціями або корпоративними правами, які мають статус привілейованих або інший статус, що передбачає виплату фіксованого розміру дивідендів чи суми, яка є більшою за суму виплат, розраховану на будь-яку іншу акцію (корпоративне право), емітовану таким платником податку, прирівнюється з метою оподаткування до виплати заробітної плати з відповідним оподаткуванням.

При цьому така виплата не підлягає оподаткуванню як дивіденди згідно з положеннями розділу IV цього Кодексу.

Авансовий внесок з податку на прибуток, сплачений у зв`язку з нарахуванням/сплатою дивідендів, є невід`ємною частиною податку на прибуток та не може розцінюватися як податок, який справляється під час репатріації дивідендів (їх сплаті на користь нерезидентів) відповідно до пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу або міжнародних договорів України.

Інститути спільного інвестування звільняються від обов`язку сплати авансових внесків з податку на прибуток у разі виплати дивідендів.

У разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Фізичні особи - платники податків повинні сплачувати податки і збори, що встановлені цим Кодексом, через установи банків або відділення операторів поштового зв`язку.

У разі якщо зазначені особи проживають у сільській (селищній) місцевості, вони можуть сплачувати податки і збори через каси сільських (селищних) рад або рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, за квитанцією про прийняття податків і зборів, форма якої встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Відповідно до п.58.1 ст. 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного (збільшеного) бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій.

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним контролюючим органом.

Відповідно до п.п. 61.1. ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст.129 Податкового кодексу України (в редакції від 07.11.2020 р.) нарахування пені розпочинається: 129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); 129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); 129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

129.2. У разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

129.3. Нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; 129.3.2. у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; 129.3.3. у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); 129.3.4. при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

129.4. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

129.5. Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

129.6. За порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", з вини банку або органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, такий банк/орган сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день сплати, та штрафні санкції у розмірах, встановлених цим Кодексом, а також несе іншу відповідальність, встановлену цим Кодексом, за порушення порядку своєчасного та повного внесення податків, зборів, платежів до бюджету або державного цільового фонду. При цьому платник податків звільняється від відповідальності за несвоєчасне або перерахування не в повному обсязі таких податків, зборів та інших платежів до бюджетів та державних цільових фондів, включаючи нараховану пеню або штрафні санкції.

129.7. Не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку.

Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.

129.8. При стягненні коштів і майна платників податків - клієнтів банків, страхувальників страхових організацій або членів інших небанківських фінансових установ, утворених відповідно до закону, контролюючі органи або державні виконавці не мають права звертати стягнення на залишки коштів на кореспондентських рахунках банків, а також на страхові та прирівняні до них резерви банків, страхових організацій або фінансових установ, що сформовані відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.1 розділу 7 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 07.04.2016 № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 р. за № 751/28881 визначено, що визначення первинних показників у інформаційній системі органів ДФС, призначеній для збереження, обробки та надання користувачам інформації про стан адміністративного оскарження, на підставі яких здійснюється зв`язок з відповідними показниками підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи.

До базового запису в інформаційній системі органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, приєднуються оскаржені документи, що внесені в підсистему, яка забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, шляхом встановлення зв`язку із відповідними записами підсистеми, яка забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи (перенесення атрибутів документів, суміжних до інформаційної системи органів ДФС, що відображає результати адміністративного оскарження).

Первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, є: скарги (заяви) платника податків; рішення про продовження терміну розгляду скарги (заяви); рішення про результати розгляду скарги (заяви); рішення про залишення скарги (заяви) без розгляду.

До первинних показників належать дані документів, а саме: дата отримання скарги (заяви); вхідний реєстраційний номер скарги (заяви) в органах ДФС; контрольний термін розгляду скарги (заяви); граничний термін розгляду скарги (заяви); вид скарги (заяви); дані про платника податків (скаржника) (податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), тип платника, найменування або П.І.Б. платника, адміністративно-територіальна одиниця платника, район платника); прийняте рішення; тип прийнятого рішення; номер та дата прийнятого рішення; дата відправлення та отримання платником податків (скаржником) прийнятого рішення.

Здійснивши системний аналіз наведених вище норм чинного законодавства України та надаючи оцінку доводам сторін, як викладених в заявленній позовній заяві та відзиві до нього, так і в поясненнях, наданих в судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Доводи контролюючого органу щодо правомірності нарахування пені як з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн., так і з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. спростовуються наступним.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи, Офісом великих платників податків ДПС за результатами документальної планової виїзної перевірки ПрАТ «ІНГЗК» () було складено акт перевірки №15/28-01-51-03/00190905 від 05.08.2016 р., та у подальшому з урахуванням постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017 р. у справі №804/958/17 та постанови Верховного Суду від 02.12.2019 р. у справі №804/729/17 сформовані наступні податкові повідомлення - рішення ( при цьому, що первинні податкові повідомлення-рішення за результатами перевірки були складені 16.08.2016 р. та вручені позивачу 19.08.2016 р.), а саме: від 09.12.2019 р. № з податку на додану вартість (код платежу 14010100) на загальну суму 31 167 230 грн., в т.ч. основний платіж - 20 778 153 грн., штрафна санкція - 10 389 077 грн. (вручене Позивачу 11.12.2019 року); від 09.12.2019 р. № з податку на прибуток (код платежу 11021000) на загальну суму 52 659 467,5 грн., в т.ч. основний платіж - 42 127 574 грн., штрафна санкція - 10 531 893,5 грн. (вручено позивачу 11.12.2019 р.).

Матеріалами справи підтверджено, що вищезазначені податкові повідомлення-рішення були погашені в повному обсязі: податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (за платежем з податку на додану вартість) погашене за рахунок грошових коштів позивача - 20.12.2019 р.; податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (з податку на прибуток) було погашене на суму 28 241 371,5 грн. за рахунок грошових коштів позивача - 20.12.2019 р., решта суми була погашена за рахунок переплати.

Відтак, податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № отримані ПРАТ «ІНГЗК» 11.12.2019 р., граничний день сплати - 21.12.2019 р., та сплата даних податкових повідомлень-рішень ПРАТ «ІНГЗК» в повному обсязі відбулась 20.12.2019 р.,

Відтак, дії відповідача по нарахуванню ПРАТ «ІНГЗК» пені з податку на прибуток в розмірі 54 756 954,44 грн. та пені з податку на додану вартість в розмірі 31 845 977,52 грн. та внесення відповідних записів (даних, операції) до інтегрованих карток платника за податком на додану вартість та за податком на прибуток приватних підприємств ПРАТ «ІНГЗК» є необґрунтованим та протиправним, спростовуються наступним.

Підстави та порядок нарахування пені визначені у ст.129 ПК України.

До 2017 року пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України був викладений в наступній редакції: «Після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.»

Тобто, наведена редакція пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачала застосування фінансової санкції до платників податків у вигляді нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання на суму такого заниження, оскільки платник весь період, коли він не декларував та не сплачував податки, користувався коштами, які він повинен був сплатити до бюджету.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016р. №1797-VIII, який набрав чинності з 1 січня 2017 року, пункт 129.1 викладений в наступній редакції:

« 129.1. Нарахування пені розпочинається:

129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

129.3. Нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

129.4. На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.»

Таким чином, законодавцем змінено правове регулювання цього питання і передбачено, що пеня розпочинає нараховуватись з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Зміст вказаних норм Податкового кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить про те, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що в даному випадку нарахування пені за правилами пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного п.57.3 ст.57 ПК України.

На підставі викладеного вище, з урахуванням норм ст.129 ПК України, та усіх передбачених податковим законодавством обставин, а саме: змін облікової ставки НБУ, діючої на кожний день заниження (відповідно до норм п.129.4 ст.129 ПК України, дані щодо зміни облікової ставки НБУ наведені безпосередньо в розрахунку нарахованої пені); нарахування пені здійснено по дату фактичної сплати суми грошового зобов`язання підприємством (включно) відносно зобов`язань, оплачених за рахунок коштів Позивача (у відповідності до п.129.3 ст.129 ПК України); разом з тим, відносно зобов`язань, погашених шляхом заліку переплати позивача розрахунок здійснено по дату проведення зарахування (по 10-й день з дати отримання нового податкового повідомлення-рішення, у відповідності до п.129.3 ст.129 ПК України); на суму податкового зобов`язання - за період починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати за відповідною декларацією (відповідно до п.129.1 ст.129 ПК України); на суму штрафних санкцій - починаючи з 11-го дня з дати отримання первинного податкового повідомлення-рішення (у відповідності до п.129.4. ст.129 ПК України) контролюючим органом нараховано пеню як з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн. саме: з 12.03.2014 р. по 13.12.2019 р., так і пеню з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. з 01.05.2013 р. по 13.12.2019 р. протиправно.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 820/6468/17, в якій зазначається, що пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення)), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуваннінорми права до спірнихправовідносин суд враховуєвисновкищодозастосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що до положень ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Одним з принципів адміністративного судочинства, передбачених ч.3 ст.2 КАС України, є принцип верховенства права, який відповідно до ст.6 КАС України, полягає в наступному: суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в письмових доказах, наведених вище та долучених до матеріалів справи.

Судом встановлено, що нарахування пені як з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн., так і пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. здійснено контролюючим органом на підставі податкових повідомлень-рішень, а саме: № від 09.12.2019 р.; № від 09.12.2019 р. з порушенням норм встановлених ст. ст. 57, 129 ПК України.

Так, під час судового розгляду справи судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. №, № отримані ПРАТ «ІНГЗК» 11.12.2019 р., що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи, та, відповідно до ч.1 ст.57 ПК України, яким визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом, граничним днем сплати є - 21.12.2019 р.

Матеріалами справи підтверджено, що сплата даних податкових повідомлень-рішень ПРАТ «ІНГЗК» в повному обсязі відбулась 20.12.2019 р., тобто за день до останнього граничного строку, а саме: податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (за платежем з податку на додану вартість) погашене за рахунок грошових коштів позивача - 20.12.2019 р.; податкове повідомлення-рішення від 09.12.2019 р. № (з податку на прибуток) було погашене на суму 28 241 371,5 грн. за рахунок грошових коштів позивача - 20.12.2019 р., решта суми була погашена за рахунок переплати.

При цьому, суд зазначає, що наданий контролюючим органом розрахунок пені як з податоку на прибуток в сумі 54 756 954,44, так і з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн., підписаний начальником відділу - Юлією Працько, складений контролюючим органом без дотримання вимог ст.ст.57, 129 ПК України, оскільки в тексті останнього контролюючий орган безпідставно посилається на відповідні дати виникнення пені, не зазначаючи при цьому дату сплати як за податковим повідомленням-рішенням від 09.12.2019 р. № (за платежем з податку на додану вартість), яке погашене за рахунок грошових коштів позивача - 20.12.2019 р., так і за податковим повідомленням-рішенням від 09.12.2019 р. № (з податку на прибуток) було погашене на суму 28 241 371,5 грн., яке погашено за рахунок грошових коштів позивача - 20.12.2019 р., та решта суми, яка була погашена за рахунок переплати.

Відтак, суд вважає, що наданий контролюючим органом розрахунок пені як за податком на прибуток, так і за податком на додану вартість не є належним та допустимим доказом підтвердження викладеної в ньому суми заборгованості як з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн., так і з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. у відповідності до норм ст. ст. 73 -74 КАС України.

Як встановлено судом, та підтверджено матеріалами справи в Інтегрованій картці платника податків з`явилась інформація про нарахування ПРАТ «ІНГЗК» пені як з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн., так і пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. на підставі податкових повідомлень-рішень, а саме: № від 09.12.2019 р.; № від 09.12.2019 р.

Нарахування пені здійснювалось за весь час оскарження податкових повідомлень-рішень, а саме: від 16.08.2016 р. №; від 16.08.2016 р. №; від 10.11.2016 р. №03 р. побто з 01.05.2013 р. по 13.12.2019 р.

Згідно з підпунктом 129.1.1 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу (у редакції з 01.01.2017р.) нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 129.3.1 п.129.3 ст.129 Податкового кодексу (у редакції з 01.01.2017р.) передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Аналіз вказаних правових норм, дає підстави вважати, що пеня нараховується на суму коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір, але не сплатив у встановлені законодавством строки, та/або на суму штрафної (фінансової) санкції чи санкцій за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності, не сплачених платником у встановлені законодавством строки.

Нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України (при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (податкове повідомлення - рішення), розпочинається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, податкового зобов`язання, включаючи період адміністративного та судового оскарження та закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Таким чином, з огляду на викладене, підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України у редакції з 01.01.2017р. не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.

Дослідивши надані докази та вивчивши обставини справи, суд приходить до висновку, що контролюючий орган не мав правових підстав для нарахування позивачу пені як з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн., так і пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн.

Тобто, відповідачем не вірно визначений період за який має бути нарахована пеня, а відповідно і сума пені зазначена в інтегрований картці платника податків.

При цьому, суд зазначає, що Наказом Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 затверджено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) (далі - Порядок № 422)

Згідно п. 2 вказаного порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами, а оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.

Пунктом 3 Порядку № 422 встановлено, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи (п. 4 Порядку № 422).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Порядку № 422 з метою забезпечення контролю за коректністю відображення інформації в інформаційній системі органів ДФС при відкритті/закритті ІКП підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, проводиться щоденний контроль шляхом формування реєстрів перевірки записів за напрямами: відповідність форм відкритих ІКП затвердженому переліку форм ІКП; відповідність відкритої ІКП за видами бюджетів та платежів як для юридичних, так і для фізичних осіб відповідно до затвердженого переліку форм ІКП; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску та переплати за платежами, за якими не передбачено подання платником податкової звітності до органу ДФС (крім платежів, які контролюються органами ДФС в частині актів перевірок); наявність відкритої ІКП за платником, який знятий з обліку в органі ДФС; наявність у платника, якого виключено з реєстру платників певного податку, відкритої ІКП без ознаки «платник відсутній в реєстрі»; наявність нарахованих сум, сум податкового боргу, заборгованості з єдиного внеску в ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування»; одночасна наявність показника переплати та невиділеного (незафіксованого) податкового боргу з грошового зобов`язання (заборгованості (без пені)) в ІКП; від`ємне значення переплати та/або боргу (заборгованості) в ІКП.

Розбіжності, в контексті приписів п. 2 розділу 2 Порядку № 422 не пізніше наступного робочого дня з дня їх виявлення відпрацьовуються підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень, шляхом усунення помилок: у разі виявлення невідповідностей між відкритими в інформаційній системі органів ДФС ІКП та затвердженим Переліком форм ІКП здійснюється перекодування ІКП на відповідну форму обліку ІКП; у разі сплати новоствореним платником, який не включений до реєстру платників певного податку, кошти розносяться до ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування». Відпрацювання ІКП зі спеціальним кодом «Платежі до з`ясування» здійснюється згідно з пунктом 3 глави 2 розділу ІІІ цього Порядку.

Системний аналіз вищевикладеного дає суду підстави прийти до висновку, що у випадку неповного та/або несвоєчасного відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущених як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок, у разі їх виявлення структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права позивача є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Таким чином, оскільки до інтегрованої картки позивача було внесено інформацію про нарахування пені, яку суд вважає необґрунтовано нарахованою, задля повного відновлення порушених прав позивача у справі, суд прийшов до висновку про зобов`язання податкового органу виключити з інтегрованої картки платника податковий борг як з податку на прибуток у розмірі 54 756 954,44 грн., так і пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн.

Суд зауважує, що зазначена позиція кореспондується правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 р. у справі №826/4423/17 (адміністративне провадження №К/9901/69702/18), в якій зазначається, що Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 був затверджений Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Порядок), який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

За визначеннями, наведеними у пункті 2 розділу І Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами; достовірність показників інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається у інформаційній системі, показникам первинних документів; коректність даних інформаційної системи - відповідність інформації, що зберігається в інформаційній системі, встановленим алгоритмам (правилам) її співставності та логічного і арифметичного контролю; перекручення (викривлення) показників - неповне та/або несвоєчасне відображення у відповідних регістрах інформаційної системи, допущене як у результаті умисних дій працівників органів ДФС, так і внаслідок виникнення арифметичних та технічних помилок.

Згідно з пунктами 3-6 розділу І Порядку оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. За даними оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску ДФС та її територіальними органами формується звітність про нарахування та надходження податків, зборів, єдиного внеску, надходження митних та інших платежів до бюджетів, податковий борг, недоїмку зі сплати єдиного внеску, відшкодування податку на додану вартість, результати контрольно-перевірочної роботи, розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), надміру сплачені податки, збори, єдиний внесок тощо.

Підпунктом 1 глави 1 розділу ІІ Порядку передбачено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІІ Порядку для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників органи ДФС проводять оперативний облік надходжень за податками, зборами на підставі документів, визначених порядком взаємодії органів ДФС та органів Казначейства у процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями, а саме: відомостей про зарахування та повернення коштів з аналітичних рахунків за надходженнями у вигляді технологічного файла @B; виписок з рахунків у вигляді електронного реєстру розрахункових документів; звітів про виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями.

Виходячи з аналізу наведених вище положень, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність у платника податків правового інтересу, щоб дані його інтегрованої картки відповідали показникам його податкової звітності та відображали реальний стан розрахунків з бюджетом.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а суди першої та апеляційної інстанцій правильно застосували норми матеріального права до встановлених у справі обставин, з огляду на що підстави для скасування ухвалених у даній справі рішень судів попередніх інстанцій відсутні.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Системний аналіз наведених вище норм чинного податкового законодавства України у сукупності з обставинами, встановленими судом в процесі розгляду даної справи на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, дозволяє суду прийти до висновку про відсутність з боку відповідача спростування належними доказами в розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України незаконного та необґрунтованого характеру нарахування пені як з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн., так і з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн.

А відтак, викладене вище має наслідком наступне. Нарахування пені як з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн., так і з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. здійснене відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; без з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, що має логічним наслідком наслідком задоволення позовних вимог з метою метою відновлення порушених прав позивача в межах обраного способу захисту останнім та з урахуванням норм чинного законодавства шляхом визнання дій Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо нарахування Приватному акціонерному товариству "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" пені з податку на прибуток в сумі - 54 756 954,44 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ «ІНГЗК» та пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПРАТ «ІНГЗК» протиправними, та зобов`язання Офісу Великих платників податків великих платників податків Державної податкової служби здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» платника податків з податку на прибуток пені в сумі 54 756 954,44 грн. та шляхом виключення з інтегрованої картки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» платника податків з податку на додану вартість пені в сумі 31 845 977,52 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 19.02.2020 р. № за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 23 122,00 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дві грн. 00 коп.), який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, 11 г, м.Київ, 04119) про визнання протиправними дій щодо нарахування пені з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ "ІНГЗК" та пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн., шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПРАТ "ІНГЗК"; зобов`язання здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення із інтегрованої картки ПРАТ "ІНГЗК" платника податків з податку на прибуток пені в сумі 54 756 954,44 грн. та шляхом виключення з інтегрованої картки ПРАТ "ІНГЗК" платника податків з податку на додану вартість пені в сумі 31845 997,52 грн., суд приходить до висновку про наявність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 23 122,00 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дві грн. 00 коп.).

Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (вул. Дегтярівська, 11 г, м.Київ, 04119) про визнання протиправними дій щодо нарахування пені з податку на прибуток в сумі 54 756 954,44 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ "ІНГЗК" та пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн., шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПРАТ "ІНГЗК"; зобов`язання здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення із інтегрованої картки ПРАТ "ІНГЗК" платника податків з податку на прибуток пені в сумі 54 756 954,44 грн. та шляхом виключення з інтегрованої картки ПРАТ "ІНГЗК" платника податків з податку на додану вартість пені в сумі 31845 997,52 грн., - задовольнити.

Визнати дії Офісу великих платників податків Державної податкової служби щодо нарахування Приватному акціонерному товариству "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" пені з податку на прибуток в сумі - 54 756 954,44 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника з податку на прибуток ПРАТ «ІНГЗК» та пені з податку на додану вартість в сумі 31 845 977,52 грн. шляхом внесення відповідного запису (даних, операцій) до інтегрованої картки платника податку на додану вартість ПРАТ «ІНГЗК» протиправними.

Зобов`язати Офіс Великих платників податків великих платників податків Державної податкової служби здійснити коригування даних в інформаційній системі органів ДПС шляхом виключення з інтегрованої картки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» платника податків з податку на прибуток пені в сумі 54 756 954,44 грн. та шляхом виключення з інтегрованої картки ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» платника податків з податку на додану вартість пені в сумі 31 845 977,52 грн.

Стягнути судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби на користь Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" з оплати судового збору у розмірі 23 122,00 грн. (двадцять три тисячі сто двадцять дві грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова