Справа № 420/6989/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6989/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби з питань праці (вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01601, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" (площа Спортивна, БЦ "Гулівер", будинок, 1-А, поверх, 15, Печерський район, м.Київ, 01001, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби з питань праці, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" за результатом якого позивач просить суд (з урахуванням доповненого адміністративного позову):

визнати бездіяльність Державної служби України з питань праці, щодо не розгляду, у відповідності з вимогами ЗУ «Про звернення громадян», Порядку розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах від 16.11.2016 року № 1339, заяви позивача до т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020, про порушення Роботодавцем ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» законодавства України з питань забезпечення права на працю по відношенню до ОСОБА_1 - протиправною;

зобов`язати Державну службу України з питань праці провести перевірку за викладеними позивачем у звернені до Т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 31.01.2020, обставинами, надати оцінку діям керівництва роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31.01.2020 ОСОБА_1 , повторно у відповідності з вимогами Закону України «Про звернення громадян», було подано письмове звернення до Державної служби України з питань праці про порушення трудових прав з проханням провести перевірку за викладеними у зверненні обставинами та надати оцінку діям роботодавця в особі ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» в частині порушення роботодавцем вимог ст. 65 Господарського кодексу України, Законів України «Про колективні договори і угоди», «Про соціальний діалог в Україні», «Про трудові колективи і підвищення їх ролі в управлінні підприємствами, установами, організаціями» і п. 17.3 Статуту ТОВ ЛДКУ, а саме за фактами ухилення від участі в переговорах щодо укладання колективного договору, тобто вирішення питань застосування трудового законодавства прямого порушення особистих прав позивача, як в частині права на труд так і в частині забезпечення соціальних пільг, гарантій та компенсацій.

Окремо у своєму зверненні від 31.01.2020 на адресу Голови Держпраці позивач, враховуючи те, що посадові особи ГУ Державної служби з питань праці у Київській області систематично ігнорували все викладене позивачем, і діяли, як вважає Стоянов К.С., виключно в інтересах роботодавця в особі керівництва ТОВ ЛДК, оскаржив неправомірні дії посадових осіб ГУ Держпраці в Київській області.

Натомість керівництвом Держпраці розгляд даного звернення, прямо у порушення вимог ст. 6 Закону України «Про звернення громадян», знову доручено саме посадовим особам ГУ Держпраці у Київській області, тобто посадовим особам, дії і рішення яких позивачем і було оскаржено до керівництва Державної служби України з питань праці.

Позивач вважає, що внаслідок бездіяльності Держпраці, а саме за відсутності належного відомчого контролю й вчасного реагування на звернення, та прямого порушення вимог чинного законодавства України з боку роботодавця ТОВ ЛДКУ, а також неправомірних дій з боку посадових осіб ГУ Держпраці у Київській області, залишені поза увагою і проігноровані суб`єктом владних повноважень порушення гарантованого позивачу Конституцією України права на працю.

Бездіяльність з боку керівництва Держпраці призвела також і до того, що факт порушення особистих прав і законних інтересів та свобод позивача, а також створення ОСОБА_1 особисто перешкод для реалізації ним прав і законних інтересів, як з боку роботодавця так і посадових осіб ГУ Держпраці у Київській області залишені, керівництвом Держпраці без належного реагування.

Станом на сьогодні, фактам порушення трудових прав позивача та вимог Закону з боку роботодавця, а також неправомірним діям з боку посадових осіб ГУ Держпраці у Київській області, внаслідок бездіяльності керівництва Держпраці. яке полягає у формі невчинення дій щодо забезпечення дотримання вимог трудового законодавства, реагування на очевидні факти порушення вимог Закону з боку роботодавця у особі ТОВ ЛДКУ, призвела до того, щоі досі, питання щодо зобов`язання керівництва ТОВ ЛДКУ не втручатися та не обмежувати у будь-якій спосіб права працівників та їх представників при вирішенні питання про укладення колективного договору та вирішення питання про притягнення винних осіб, які ухиляються від участі в переговорах щодо укладення, зміни чи доповнення колективного договору до адміністративної відповідальності, не вирішені і взагалі ігноруються.

Співробітники ГУ Держпраці у Київській області, навпаки замість того, щоб реагувати на прямі порушення вимог Закону, у відповіді на звернення позивача від 03.03.2020 за №4.4/2-С-1043-1305, прямо ігноруючи факти застосування щодо ОСОБА_1 практик МОБІНГУ, в тому числі і шляхом блокування, внаслідок неправомірних дій керівництва ТОВ ЛДКУ, яке виключно з особистих мотивів, ще 18.02.2019, з метою ізоляції особисто позивача та приховування від нього корисної інформації, заблоковано позивачу доступ, як до службової пошти так і до інших засобів корпоративного зв`язку, зухвало, вказують позивачу на те, що він не є стороною соціального діалогу, а тому вони не вбачають підстав для свого втручання.

Ухвалою судді від 28.08.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача 21.09.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого Державна служба з питань праці вважає позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Позивач вказує на бездіяльність Держпраці при розгляді у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» заяви від 31.01.2020 № б/н. Однак, на думку відповідача, дане твердження не відповідає дійсності.

Відповідно до абзацу першого статті 15 Закону України «Про звернення громадян» розгляд заяв (клопотань) органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно та вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Враховуючи вищевказане, у встановлений статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» термін, заяву позивача від 31.01.2020 № б/н розглянуто Держпраці та надано відповідь від 03.03.2020 № 4.4/2-С-1043-1305.

Крім того, відповідач вважає, що необхідно звернути увагу на той факт, що по суті порушених питань, викладених у заяві від 31.01.2020 № б/н, Держпраці неодноразово надавала відповіді на аналогічні звернення позивача та повідомляла щодо відсутності правових підстав для проведення позапланової перевірки роботодавця ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» з належним обґрунтуванням.

Також позивач вказує на порушення його прав та законодавства про працю при звільненні з займаної посади в ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна», в тому числі, посилаючись на бездіяльність органів Держпраці.

Вищезазначене не відповідає дійсності, оскільки Головним управлінням Держпраці у Київській області розглянуто в межах наданих повноважень звернення позивача від 14.06.2019 щодо можливого порушення законодавства про працю ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» та здійснено інспекційне відвідування зазначеного суб`єкта господарювання у період з 31.07.2019 по 05.08.2019.

За результатами перевірки складено акт інспекційного відвідування ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» від 05.08.2019 № КВ1407/65/АВ.

В ході проведення контрольного заходу, порушень вимог трудового законодавства зазначеним суб`єктом господарювання не встановлено.

Не погоджуючись з висновками інспекційного відвідування, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду у справі № 120/6161/19 (головуючий суддя Бойко О.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з питань праці у Київській області про визнання протиправним та скасування акту № КВ1407/65/АВ від 05.08.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено. Рішення набрало законної сили 07.08.2020.

Не приймаючи до уваги вищевказане та неодноразові роз`яснення Держпраці трудового законодавства у відповідях на заяви ОСОБА_1 та здійснення контрольного заходу, позивач просить суд зобов`язати відповідача провести перевірку за фактами перешкоджання роботодавцем - ТОВ «Луї Дрейфус Компані Україна» укладенню з ним колективного договору.

Відповідач вважає, що у ТОВ «Луї Дрейфує Компані Україна» відсутні правові підстави для ведення переговорів з позивачем про укладення колективного договору, оскільки він не є стороною соціального діалогу.

Крім того, на думку відповідача, Держпраці також не є стороною соціального діалогу у питаннях ведення переговорів і укладення колективного договору на вимогу позивача.

Від позивача 13.10.2020 надійшла відповідь на відзив, в якій ОСОБА_1 звернув увагу на те, що доводи відповідача, що викладені у відзиві, майже в повному обсязі не відповідають суті позовних вимог.

Як зазначає позивач, відповідач жодним чином у відзиві не коментує свої протиправні дії пов`язані з прямим порушенням вимог ст. 6 Закону України «Про звернення громадян» при організації розгляду звернення позивача від 31.01.2020, яке отримано Держпрацею 03.02.2020 року.

Також у відповіді на відзив позивач повторно викладає обставини, які вже містяться в позовній заяві, та не спростовує доводи відповідача, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Провадження по справі відкрито 28.08.2020 року, у зв`язку з чим 27.10.2020 року був останнім днем для розгляду справи.

Зважаючи на перебування головуючого судді на лікарняному у період з 19.10.2020 по 09.11.2020 включно, справа розглядається 10.11.2020 року - у перший робочий день після виходу судді з лікарняного, який є останнім днем строку, визначеного ст. 258 КАС України для розгляду справи, з урахуванням приписів ч.1 та ч.6 ст.120 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

28.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до голови Державної служби України з питань праці з заявою про порушення вимог ст. ст. 10-20 КЗпП України та Закону України «Колективні договори» пов`язані з не укладенням колективного договору.

У даному зверненні ОСОБА_1 зазначив, що він як менеджер ТОВ ЛДКУ 18.12.2019 року направив на адресу керівництва ТОВ ЛДКУ заяву з вимогою вирішити питання щодо укладення з ним колективного договору. Представниками ТОВ ЛДКУ дану заяву отримано 20.12.2019 року та станом на 28.12.2019 року інформація щодо розгляду зазначеної заяви у ОСОБА_1 відсутня. У зв`язку з чим заявник просить Державну службу України з питань праці втрутитись та захистити гарантоване йому Конституцією України право на труд, забезпечивши тим самим неухильне виконання співробітниками ТОВ ЛДКУ вимог ст.ст. 10-20 КЗпП України та Закону України «Колективні договори».

Зазначене звернення було скеровано Департаментом з питань праці Держпраці для розгляду до ГУ Держпраці у Київській області. У відповіді від 21.01.2020 року № 4.4/2-С-222-392 на дане звернення ГУ Держпраці у Київській області зазначено, що у ТОВ ЛДКУ відсутні правові підстави для ведення переговорів про укладення зі ОСОБА_1 колективного договору на вимогу від 18.12.2019 року, так як ОСОБА_1 не є стороною соціального діалогу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно звернувся до Державної служби України з питань праці із заявою від 31.01.2020 року про порушення вимог ст.ст. 10-20 КЗпП України та Закону України «Колективні договори», що пов`язані з не укладенням колективного договору з боку посадових осіб ТОВ ЛДКУ та щодо бездіяльності посадових осіб ГУ Державної служби з питань праці у Київській області, в якій позивач просив:

зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані України» в особі генерального директора Карпенка Олександра Петровича не втручатися та не обмежувати у будь-якій спосіб права працівників та їх представників при вирішенні питання про укладення колективного договору;

зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані» в особі генерального директора Карпенка Олександра Петровича всебічно сприяти позивачу як ініціатору проведення Загальних зборів у їх підготовці і проведенні;

зобов`язати ТОВ «Луї Дрейфус Компані» в особі генерального директора Карпенка Олександра Петровича надати позивачу інформацію необхідну для підготовки та ведення колективних переговорів, зокрема щодо яким чином визначені у теперішній час форма і система оплати праці, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат на підприємстві ТОВ ЛДКУ і інформацію про те, яким чином визначаються середні та індивідуальні показники продуктивності праці кожного працівника;

вирішити питання про притягнення винних осіб, які ухиляються від участі в переговорах щодо укладення, зміни чи доповнення колективного договору до адміністративної відповідальності.

При цьому у зазначеній заяві позивач просив не доручати розгляд його звернень посадовим особам ГУ Держпраці у Київській області, оскільки вони, як вважає позивач, діють виключно упереджено та в інтересах роботодавця.

Судом також встановлено, що позивач звертався з аналогічною заявою від 23.01.2020 року.

03.03.2020 року листом №44/2-С-1043-1305 Головне управління Держпраці у Київській області розглянуло в межах наданих повноважень повторне звернення ОСОБА_1 від 31.01.2020, скероване Департаментом з питань праці Держпраці, з тих самих питань, а саме, щодо дотримання порядку укладення колективного договору TOB "Луї Дрейфус Компані Україна", та надало відповідь "Щодо порядку укладення колективного договору".

У зазначеній відповіді наголошено, що ОСОБА_1 було надано мотивовані відповіді на попередні звернення від 28.12.2019 та від 23.01.2020 з цих самих питань. Згідно ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР, не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

При цьому у відповіді ГУ Держпраці у Київській області процитовані ст.ст. 12, 14 КЗпП України щодо сторін та умов укладання колективного договору, зазначено, що право на ведення переговорів і укладання колективних договорів, угод надається сторонам соціального діалогу, а також перелічені сторони соціального діалогу відповідно до ст. 4 Закону України «Про соціальний діалог». У висновку до відповіді ГУ Держпраці у Київській області повторно інформує заявника щодо того, що у ТОВ ЛДКУ відсутні правові підстави для ведення переговорів про укладення зі ОСОБА_1 колективного договору на вимогу останнього, так як ОСОБА_1 не є стороною соціального діалогу. Додатково зазначено, що ГУ Держпраці у Київській області також не є стороною соціального діалогу у питаннях ведення переговорів і укладання колективного договору в ТОВ ЛДКУ. В свою чергу інспекторам праці заборонено виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів відповідно до пп.1 п.2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 року.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про звернення громадян", громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно ст.3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян", звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Згідно ч.1 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.3 ст.15 Закону України "Про звернення громадян", відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про звернення громадян", звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Процедуру приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань праці (далі - Держпраці) та її територіальних органах визначає Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затверджений наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016 року №1339 (далі - Порядок).

Згідно абзацу 1 п.1 розділу ІІІ Порядку, звернення громадян підлягають розгляду керівництвом Держпраці та її територіальних органів відповідно до розподілу функціональних повноважень.

Відповідно до п.1 розділу ІV Порядку, строки розгляду звернень громадян обчислюються у календарних днях, починаючи з дня реєстрації звернень. Датою виконання звернення громадянина є дата реєстрації відповіді на нього.

Згідно п.2 розділу ІV Порядку, звернення розглядаються та вирішуються у строк не більше одного місяця від дня їх надходження, ураховуючи вихідні, святкові й неробочі дні, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше 15 днів з дня їх отримання.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 розділу ІV Порядку, якщо для вирішення порушених громадянами питань слід провести перевірку інформації, викладеної у зверненнях, отримати додаткові матеріали, строк розгляду звернень громадян за рішенням керівництва Держпраці та її територіальних органів на підставі пропозиції головного виконавця може бути продовжено з повідомленням про це особи, яка подала звернення. Не пізніше ніж за день до закінчення раніше визначеного строку повідомлення про продовження строку розгляду звернення із зазначенням причини направляється заявникові.

Про продовження строку виконання звернень головний виконавець невідкладно інформує підрозділ із роботи зі зверненнями громадян, який на підставі відповідного рішення керівництва Держпраці та її територіальних органів вносить зміни до реєстраційно-контрольної картки звернення.

Строк розгляду звернень громадян, переданих Держпраці до її територіального органу для перевірки, прийняття рішення та надання відповідей, обчислюється з дати їх реєстрації підрозділом із роботи зі зверненнями громадян.

Загальний строк вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати 45 календарних днів.

Відповідно до пункту 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (далі за текстом - Положення №96). На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Згідно з абзацом 1, 3 пункту 1 Положенням про Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області, затвердженим наказом Міністерства соціальної політики України від 27.03.2015 року №340 (далі за текстом - Положення №340), Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Повноваження Управлінь Держпраці поширюються на територію відповідної області.

Так, на територію міста Києва та Київської області поширюються повноваження Головного управління Держпраці у Київській області, яке, відповідно до наданих йому повноважень, здійснює заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю стосовно підприємств, зареєстрованих на території міста Києва та Київської області, та, відповідно, володіє інформацією, необхідною для розгляду звернень ОСОБА_1 .

Процедура приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах визначається Порядком розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній службі України з питань праці та її територіальних органах, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України від 16.11.2016 № 1339 (далі за текстом - Порядок №1339).

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу ІІІ зазначеного Порядку звернення громадян підлягають розгляду керівництвом Держпраці та її територіальних органів відповідно до розподілу функціональних повноважень. Опрацювання звернень громадян структурними підрозділами Держпраці та її територіальними органами відповідно до резолюції спрямовується на об`єктивне вирішення порушених авторами звернень питань, підготовку та супроводження прийняття рішення про усунення причин і умов, які спонукають авторів скаржитись, надання відповідних роз`яснень, у тому числі за результатами вивчення та перевірки на місцях викладених у зверненнях обставин, проведення інших заходів.

Виходячи з наведених вище положень пункту 4 розділу IV Порядку, пункту 7 Положення №96, пункту 1 Положення №340, змісту Порядку №1339, суд дійшов висновку про обґрунтованість передачі відповідачем звернення позивача до ГУ Держпраці у Київській області, яким, в свою чергу, проводилась відповідна перевірка та надано позивачу відповідь листом від 03.03.2020 року.

Таким чином, посадові особи Державної служби України з питань праці діяли відповідно до вимог чинного законодавства, звернення було розглянуто належним чином та відповідно до вимог закону у межах повноважень Державної служби України з питань праці, про що заявнику надано повну та обгрунтовану відповідь.

При цьому, суд зазначає, що посилання позивача на порушення Держпрацею ст. 6 Закону України «Про звернення громадян» в частині доручення розгляду звернення від 31.01.2020 р. посадовим особам ГУ Держпраці у Київській області є помилковим, оскільки дана стаття визначає мову звернень і рішень та відповідей на них.

Беручи до уваги, що звернення позивача фактично розглянуто та на нього надана відповідь територіальним органом Держпраці, і зміст цієї відповіді не є предметом даного позову, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) і "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів позивача, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної служби з питань праці (вул.Десятинна, 14, м.Київ, 01601, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" (площа Спортивна, БЦ "Гулівер", будинок, 1-А, поверх, 15, Печерський район, м.Київ, 01001, ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук

.