Справа № 743/983/20
Суддя: Жовток Є. А.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/983/20
Провадження № 2-а/743/163/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Марченко А.В.

з участю представника позивача Нестеренка С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Київській області батальйону патрульної поліції м.Бориспіль Скроцького Олександра Олеговича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, зазначивши, що постановою серії ЕАМ № 2847767від 19.07.2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу, в розмірі 510 грн., а саме за порушення п.22.5 ПДР України, яке виразилось у тому, що позивач на автодорозі РО, на під`їзді до автодороги МО 03 на 4 км + 100 м, керуючи автомобілем здійснював перевезення вантажу з перенавантаженням.

Позивач вказує на відсутність будь-яких доказів правопорушення, так як керований ним транспортний засіб перенавантаження не мав, а у відповідача ОСОБА_2 були відсутні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

Таким чином, позивачпросив скасувати оскаржувану постанову, а справу закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, пояснивши, що належні докази винуватості ОСОБА_1 відсутні, в тому числі і ті, які підтверджують відповідність вагового обладнання встановленим вимогам, оскільки зважування транспортного засобу позивача здійснювалось з приховуванням від ОСОБА_1 результатів вимірювання. Наданий відповідачем запис з нагрудної камери взагалі не містить відомостей про розгляд справи у спосіб визначений законом, так як на ньому відображено лише факт вручення ОСОБА_1 винесеної інспектором постанови. Сплата позивачем штрафу не являється доказом вчинення правопорушення і була здійснення виключно з метою недопущення негативних наслідків, у випадку звернення постанови до примусового виконання. На час розгляду справи судом, пункт вагового контролю де здійснювалося зважування керованого ОСОБА_1 автомобіля, припинив свою діяльність через недотримання правил і норм в сфері метрології.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, надіславши відзив на позов, в якому просив розглядати справу за його відсутності та відмовити в задоволенні позову, оскільки твердження позивача є хибними, а заявлені вимоги безпідставними. Крім того, до компетенції відповідача не віднесено зважування транспортних засобів, а ОСОБА_1 сплатив накладений на нього штраф.

Представник відповідача, в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення являються протокол, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протокол вилучення речей і документів, а також інші документи.

Частиною 1 ст.8 Закону України "Про національну поліцію", визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. У відповідності до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, з тих підстав, що 19.07.2020 року о 20 годині 02 хвилини він, керуючи автомобілем «МАN» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «ZASLAW» д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив вантаж з навантаженням на строєну вісь 23 т 360 кг, при дозволеному навантаженні 22 т, чим порушив п. 22.5 ПДР.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно п.22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Згідно п.3 Правил, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення дозволу та внесення плати за проїзд.

Стаття 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачає, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 3 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України, під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.10.2013 року №1007/1207 (далі - «Порядок №1007/1207») габаритно-ваговий контроль транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів під час їх проїзду автомобільними дорогами загального користування проводиться посадовими особами Укртрансінспекції та працівниками відповідних підрозділів МВС.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений Постановою КМУ від 27.06.2007 року № 879 (далі - «Порядок № 879»).

У відповідності до пункту 2 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль- це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Попередній габаритно-ваговий контроль- це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль-визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У відповідності до підпунктів 7-9 пункту 2 Порядку №879 місце здійснення габаритно-вагового контролю- спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Пунктом 12 Порядку № 879 визначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 879, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відповідності до пункту 5 Порядку №1007/1207, працівники відповідних підрозділів МВС під час здійснення габаритно-вагового контролю: здійснюють зупинку транспортних засобів для проведення габаритно-вагового контролю у випадках, передбачених підпунктом 6 пункту 4 цього Порядку, з дотриманням Правил дорожнього руху; здійснюють перевірку у водія великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу наявності дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформленого та виданого в установленому законодавством порядку. У разі відсутності такого дозволу вживають заходів щодо проходження габаритно-вагового контролю таким транспортним засобом; у разі виявлення порушень правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, у тому числі за результатами здійснення їх габаритно-вагового контролю, вживають заходів реагування, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законодавчими актами.

Підпунктами 4-8 пункту 4 Порядку №1007/1207 передбачено, що посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; реєструють транспортні засоби, щодо яких здійснювався габаритно-ваговий контроль і параметри яких перевищують нормативні, у журналі обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

В обґрунтування заперечень на позов відповідачем було надано диск з відеозаписом з нагрудної камери, на якому зафіксовано лише факт вручення ОСОБА_1 оскаржуваної постанови, при тому, що водій своєї вини у вчиненні правопорушення не визнавав. Розгляд справи про адміністративне правопорушення, в тому числі досліджені по справі докази, на відеозаписі не відображені.

Також відповідачем було надано копію акта № 024901 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 19.07.2020 року, згідно якого габаритно-ваговий контроль проводився Київським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки.

На запит суду КП «Центр організації дорожнього руху» було надано копію свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки № П40М10105220, чинного до 20.02.2021 року та копію сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу № UA-МІ/2-4712-2015, виданого 14.01.2015 року та чинного до 16.07.2017 року.

Вказані вище документи витребувані судом за клопотанням відповідача і вони містять протиріччя, які необхідно тлумачити на користь позивача, оскільки сертифікат відповідності засобів вимірювальної техніки серії В № 007792 чинний до 16.07.2017 року.

Викладене вище, в сукупності з відсутністю даних про належний розгляд справи відповідачем, дає підстави для висновку про необхідність задоволення позову.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 22.03.2018 по справі № 191/1019/17, від 10.05.2018 по справі № 562/199/17, від 31.07.2018 по справі № 342/664/17, від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17, від 12.12.2018 по справі № 537/744/17.

У відповідності до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 242-246 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 2847767винесену 19.07.2020 року поліцейським взводу № 1 роти № 4 батальйону патрульної поліції в м.Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Скроцьким Олександром Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу, в розмірі 510 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП - закрити.

Судові витрати по справі відсутні.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду, через Ріпкинський районний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - в цей же строк, з дня отримання його копії.

Суддя Є.А. Жовток