Справа № 200/2380/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 р. Справа№200/2380/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьова І.В., при секретарі судового засідання - Заїченко Я.В., розглянувши у порядку загального позовного провадженні адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Держпраці в Донецькій області (далі відповідач) та просить суд:

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами ДЦ987/1648/АВ/П/ТД-ФС від 23 січня 2019 року, прийняту відповідачем якою накладено на позивачу штраф у розмірі 125 190,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. 23 січня 2020 року відповідачем було прийнято постанову №ДЦ987/1648/АВ/ПТ/ТФ-ФС про накладання штрафу. Відповідно до зазначеної постанови на позивача було накладено штраф у сумі 125190,00 грн. за допуск до роботи працівника без укладання з ним трудового договору. Зазначає, що працівник залучався до виконання робіт тільки за замовленням, на нього не розповсюджувались правила трудового розпорядку, облік його робочого часу позивачем не вівся, він постійно не знаходився на робочому місці, та отримував винагороду тільки за дні, коли він надавав послуги. Позивач вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно, без врахування фактичних обставин справи, з грубими порушеннями строків розгляду справи про накладення штрафу та вимог закону внаслідок чого вказана постанова підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав.

21.11.2019 під час проведення інспекційного відвідування позивача, було встановлено що позивачем був допущений до роботи працівник без укладення трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому про прийняття працівника на роботу, в порядку встановленому КМУ. Таким чином, спірна постанова є правомірно, оскільки прийнята відповідно до вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 06 березня 2020 року відкрито провадження у справі № 200/2380/20-а та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суд від 06 травня 2020 року вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У підготовче засідання, призначене на 15 вересня 2020 року представники сторін не з`явились, на адресу суду, сторонами у справі, подано клопотання про розгляд справи без участі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 01 жовтня 2020 року о 14:30 год.

Розгляд справи №200/2380/20-а відкладено з 01 жовтня 2020 р. на 15 жовтня 2020 року о 12:00 у зв`язку із неявкою позивача та представника позивача у судове засідання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 27 жовтня 2020 року до 15 год. 30 хв.

Розгляд справи відкладено з 27 жовтня 2020 року на 30 жовтня 2020 року о 13:30 год.

30 жовтня 2020 року до судового засідання сторони не з`явились, до судового засідання надано клопотання про розгляд справи без участі.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця, (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09 серпня 2019 року за №0004014, місце проживання (реєстрації) фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 . Фактичне місце, де здійснює господарську діяльність: АДРЕСА_2 (будівля готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 » кафе «DR Hanger»).

21 листопада 2019 року відповідачем було проведено інспекційне відвідування позивача як фізичну особу, яка використовує найману працю. Захід проводився на підставі наказу на проведення інспекційного відвідування позивача від 12 листопада 2019 року №1694.(а.с. 79-80)

Спір з приводу підстав проведення інспекційного відвідування відсутній.

За наслідками проведення заходу відповідачем було складено акт від 11 грудня 2019 року №ДЦ987/1648/АВ. (а.с. 12)

В акті зазначено, що під час інспекційного відвідування інспектор праці зателефонував позивачу та повідомив про проведення інспекційного відвідування. Позивач повідомив, що не може приїхати на місце проведення інспекційного відвідування, та те що всіма справами займається донька. У зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування позивача від 21.11.2019 № ДЦ987/1648/НД/АВ (а.с. 28-31) Також було складено вимогу від 21.11.2019 № ДЦ987/1648/ПД, якою було зобов`язано позивача у строк протягом трьох робочих днів з дати отримання вимоги надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування. Та було призупинено до виконання вимоги строк проведення інспекційного відвідування.

09.12.2019 відповідачем було здійснено повторну спробу проведення інспекційного відвідування.

В акті зазначено, що 21.11.2019 під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що працівник позивача ОСОБА_3 був допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому про прийняття працівника на роботу, в порядку встановленому КМУ.

ОСОБА_3 , надав пояснення, що працює в таксі та підробляє кур`єром з 10.00 до 22.00 з 22 серпня 2019 року у ФОП ОСОБА_1 . По дзвінку з кафе приїжджає за замовленням та здійснює доставку за місцем призначення замовлення. Трудовий та інші договори не заключав. Працює з самого відкриття закладу на своєму автомобілі. ОСОБА_3 доповнив, що 21.11.2019 об 11.00 йому зателефонували з Караоке-бару «DR Hanger» та повідомили, що буде замовлення об 13.00. Він приїхав, забрав замовлення та доставив за місцем призначення. 10.12.2019 .

В матеріалах справи є пояснення ОСОБА_3 від 21.11.2019 , в яких зазначено що він підробляє кур`єром та працює в таксі. Йому дзвонять він приїжджає та забирає заказ та доставляє до місця призначення. Працює з 10.00 до 22.00 з 22 серпня 2019 року у позивача. Трудовий договір не заключав. Працює з відкриття закладу, працює на власному автомобілі. (а.с. 27)

Позивачем направлено на адресу відповідач заперечення до акту від 11 грудня 2019 року, якому позивач зазначив, що ОСОБА_3 забув про те, що договір був підписаний, для підтвердження цього, копія договору була засвідчена в Лиманській міській раді у відділі інспекції з праці, в свою чергу позивачем надано копію ЦПУ та копію актів виконаних робіт з ОСОБА_3 . Підсумовуючи викладене, просив відповідача прийняти дані обставини до уваги та внести необхідні корективи в акт перевірки. (а.с. 21)

Відповідачем було надано відповідь на заперечення від 28 грудня 2019 року № 04.2-11-8/9969/19 в якій зазначено, що під час проведення інспекційного відвідування позивача проводилась відео фіксація, в ході якої працівниками надавалась усні та письмові пояснення. Пояснення ОСОБА_3 написані власноруч, про що останній зробив відповідний запис. На виконання вимоги №ДЦ987/1648/ПД від 21 листопада 2019 позивачем було надано копію ЦПУ № 6 від 01 жовтня 2019 року з ОСОБА_3 , строком з 01 жовтня 2019 року по 31 жовтня 2019 року, будь яких інших документів щодо роботи ОСОБА_3 з 22 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року, з 01 листопада 2019 року по 21 листопада 2019 року не надано. Отже, з урахуванням вищенаведеного, працівник ОСОБА_3 був допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом власника, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому про прийняття працівника на роботу, в порядку встановленому КМУ. З огляду на вище наведене, висновки акту перевірки залишаються без змін. (а.с. 22)

Приписом відповідача від 02 січня 2020 року про усунення виявлених недоліків № ДЦ987/1648/АВ/П позивача зобов`язано усунути встановленні відповідачем порушення строком до 24 січня 2020 року. (а.с. 23-24)

На припис відповідача про усунення виявлених порушень, позивачем направлено лист на адресу відповідача №1/01 від 20 січня 2020 року, в якому зазначив, що в разі укладення з фізичною особою договору ЦПХ на виконання робіт (надання послуг) повідомлення до податкового органу подавати не потрібно. Водночас, повідомив про те, що за ОСОБА_3 сплачені відповідні відрахування (утримання) та подані до органу Державної податкової служби України відповідні звіти, а саме:

- звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ).

Також повідомив, що ОСОБА_3 з 01.12.2019 року не працює з позивачем, та взагалі не проживає у місті Лиман Донецької області, а проходить навчання у вищому навчальному закладі, що нажаль унеможливлює підписання з ним трудового поговору та взяття в штат підприємця згідно вищевказаного припису та чинного законодавства. Додатком до листа надано: Копію звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2019 року та квитанцію №2. Копія податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (Форма №1 ДФ) та квитанцію №2. (а.с. 25-26)

23 січня 2020 року відповідачем прийнята постанова про накладення штрафу №ДЦ987/1648/АВ/ПТ/ТД-ФС. Згідно якої в порушення вимог Кодексу законів про працю України позивачем було допущено особу ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженим ним органом, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 накладений штраф у розмірі 125 190,00 гривень. (а.с. 9)

До матеріалів справи також надано, звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за грудень 2019 року, з таблиці 6. Відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам вбачається, що позивачем з серпня 2019 року по листопад 2019 рік нараховувалась заробітна плата, зокрема також ОСОБА_3 , з якої утримано єдиний внесок за звітний місяць. (а.с. 37)

Відповідно до цивільно - правової угоди №1 від 23 серпня 2019 року укладений між позивачем (замовник) та ОСОБА_4 (виконавцем), замовник доручає а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: доставка заказів за вказаною адресою. Пунктом 2 договору передбачено, що підставою для підписання документа який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний акт приймання виконаних робіт на об`єкті. За виконану роботу замовник сплачує винагороду 200 грн./день. Виплата винагороди здійснюється не пізніше 10 банківських днів після підписання акта приймання виконаних робіт. Пунктом 10 угоди встановлено, що термін дії угоди з 23 серпня по 31 серпня 2019 року (а.с. 43-44)

Відповідно до акту прийму - передачі виконаних робіт (наданих послуг) за серпень 2019 від 15.08.2019 №8, ОСОБА_4 було виконано роботу «доставка заказів»( за викликом) 2 дні, ціна 200 грн. сума 400 грн. (а.с. 50)

Відповідно до цивільно - правової угоди №3 від 02.09.2019 укладений між позивачем (замовник) та ОСОБА_4 (виконавцем), замовник доручає а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: доставка заказів за вказаною адресою, обслуговування гостей в залі, винос страв гостям. Пунктом 2 договору передбачено, що підставою для підписання документа який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний акт приймання виконаних робіт на об`єкті. За виконану роботу замовник сплачує винагороду 200 грн./день. Виплата винагороди здійснюється не пізніше 10 банківських днів після підписання акта приймання виконаних робіт. Пунктом 10 угоди встановлено, що термін дії угоди з 02 вересня по 30 вересня 2019 року (а.с. 45-46)

Відповідно до акту прийму - передачі виконаних робіт (наданих послуг) за вересень 2019 №9, ОСОБА_4 було виконано роботу «доставка заказів»( за викликом) 8 днів, ціна 200 грн. сума 1600 грн. (а.с. 51)

Відповідно до цивільно - правової угоди №6 від 01.10.2019 укладений між позивачем (замовник) та ОСОБА_4 (виконавцем), замовник доручає а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: доставка заказів за вказаною адресою, обслуговування гостей, прийом заказів, натирання посуду. Пунктом 2 договору передбачено, що підставою для підписання документа який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний акт приймання виконаних робіт на об`єкті. За виконану роботу замовник сплачує винагороду 200 грн./день. Виплата винагороди здійснюється не пізніше 10 банківських днів після підписання акта приймання виконаних робіт. Пунктом 10 угоди встановлено, що термін дії угоди з 01 жовтня по 31 жовтня 2019 року (а.с. 47)

Акт прийму - передачі виконаних робіт (наданих послуг) за жовтень 2019 позивачем не надано.

Відповідно до цивільно - правової угоди №1 від 01.11.2019 укладений між позивачем (замовник) та ОСОБА_4 (виконавцем), замовник доручає а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи: доставка заказів за вказаною адресою. Пунктом 2 договору передбачено, що підставою для підписання документа який підтверджує виконання робіт виконавцем за цим договором є підписаний акт приймання виконаних робіт на об`єкті. За виконану роботу замовник сплачує винагороду 200 грн./день. Виплата винагороди здійснюється не пізніше 10 банківських днів після підписання акта приймання виконаних робіт. Пунктом 10 угоди встановлено, що термін дії угоди з 01 листопада по 12 листопада 2019 року (а.с. 48-49)

Позивачем надано два акта прийму - передачі виконаних робіт (наданих послуг) за листопад 2019 №11, та без номеру, яких зазначено, що ОСОБА_4 було виконано роботу «доставка заказів»( за викликом) 10 днів, ціна 200 грн. сума 2000 грн. (а.с. 52)

Позивач не погоджується з постановою відповідача про накладення штрафу від 23 січня 2020 року №ДЦ987/1648/АВ/ПТ/ТД-Ф, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України накладений штраф у розмірі 125 190,00 грн., оскільки з ОСОБА_4 були укладені ці вільно-правові угоди на надання послуг, метою яких були разові послуги доставки їжі, тому штраф накладено безпідставно.

При прийнятті рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

За змістом статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:

1) при організованому наборі працівників;

2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;

3) при укладенні контракту;

4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;

5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);

6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;

7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 04.09.2019 у справі №480/4515/18 та від 26.09.2019 у справі № 0440/5828/18.

Суд зазначає, що з аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є:

- систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);

- підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

- виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;

- обов`язок роботодавця надати робоче місце;

- дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Взаємовідносини фізичної особи і суб`єкта господарювання можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З аналізу наведених норм, убачається, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегульоване - чинним законодавством України.

Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, 13.06.2019 у справі №815/954/18.

Судом встановлено, що між позивачем та ОСОБА_4 укладались цивільно-правові угоди, та підписувались акти виконаних робіт. У п.8 угод зазначено що на виконавця не розповсюджуються правила внутрішнього розпорядку замовника. Виконавець самостійно й на власний ризик організує виконання цих угод відповідно до їх умов та вимог законодавства.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 виконував роботу на свій ризик, самостійно організовував виконання роботи та не підлягав під дію правил внутрішнього трудового розпорядку. Оплата праці за виконані роботи не мала систематичного характеру, як це передбачено трудовим договором, була разовою, що підтверджується відповідними завданнями визначеними позивачем, проводилась на власному автомобілі та проводилася згідно акту виконаних робіт. Суд зазначає, що доставку заказів за вказаною адресою можливо надавати за цивільно-правовим договором за наявності потреби у виконанні вказаних робіт.

Відповідач, зазначає що позивачем за весь проміжок не були надані копії звітів, а саме з серпня 2019 про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ). Лише в останній звітності позивач надав відомості по ОСОБА_4 та відобразив місяця серпень, вересень, жовтень та листопад та сплачено ЄСВ.

З цього приводу суд зазначає, що дотримання вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не відноситься до повноважень відповідача.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем прийнято постанову, не обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, пунктом 3 розділу VI "Прикінцеві положення", підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці в Донецькій області (, 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 82) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДЦ987/1648/АВ/ПТ/ТД-ФС від 23 січня 2020 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу у сумі 125190,00 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1251,90 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошено у судовому засіданні 30 жовтня 2020 року. Повний текст рішення складено та підписано 09 листопада 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя І.В. Шинкарьова