Справа № 640/18746/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» (далі - Позивач, ТОВ «Світ Інструменту Україна») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - Відповідач, Київська митниця) про визнання протиправним та скасування рішення від 23.01.2019 року №UA100000/2019/100003/2 про коригування митної вартості товарів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем надані всі належні основні документи, які підтверджували заявлену митну вартість товарів та давали можливість визначити таку вартість за ціною договору, у той час як належних та допустимих доказів неможливості визначення митної вартості за основним методом з огляду на недостатність поданих документів чи наявність об`єктивного сумніву у достовірності наданої інформації Відповідачем не наведено. Крім іншого, звернув увагу, що звернення до суду із вказаним позовом мало місце у межах встановленого Митним та Податковим кодексами України 1095-денного строку.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Київська митниця Держмитслужби як правонаступник Київської міської митниці ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції безпідставно поновлено ТОВ «Світ Інструменту Україна» строк звернення до суду із даним позовом, оскільки до спірних правовідносин не підлягають застосуванню встановлені Податковим кодексом України строки оскарження рішень контролюючих органів. Крім того, наголошує, що Київською митницею було доведено неможливість впевнитися у достовірності зазначених у поданих ТОВ «Світ Інструменту Україна» документах складових митної вартості товару. Наголошує, що судом не було враховано наведення в оскаржуваному рішення про коригування митної вартості товарів аргументованих мотивів його прийняття. Стверджує про правильність застосування резервного методу визначення митної вартості товарів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.07.2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 02.09.2020 року, яке у подальшому було відкладене на 11.11.2020 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Світ Інструменту Україна» просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що, по-перше, Київська митниця Держмитслужби не вправі подавати апеляційну скаргу, оскільки Київська міська митниця ДФС перебуває у стані припинення, однак не є припиненою, по-друге, судом першої інстанції вірно вказано на наявність в особи права на оскарження спірного рішення про коригування митної вартості протягом 1095-денного строку, по-третє, митну вартість товару з урахуванням транспортних витрат підтверджено належними документами, поданими у достатньому обсязі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що на виконання умов зовнішньоекономічного контракту № СН-МІU 28/0411 від 28.04.2011 року ТОВ «Світ Інструменту Україна» здійснено митне оформлення 73 позицій товару (ручні інструменти, рукавички трикотажні, підіймачі для підіймання транспортних засобів, електрогенераторні установки, тощо, країна виробник яких Китай) за електронною МД-2 № UA100130/2019/219198 від 17.01.2019 року (а.с. 13-30). Митна вартість товару заявлена Позивачем за основним методом - за ціною договору.

На підтвердження такої складової митної вартості товарів як ціна товару товариством було надано митному органу: контракт № CH-MIU/28/0411 від 28.04.2011 року (а.с. 38-41); додаткові угоди, серед яких додаткові угоди №4 від 28.02.2014 року (а.с. 42), №7 від 20.12.2016 року (а.с. 23), №10 від 01.04.2018 року (а.с. 44); комерційний інвойс №18-0972-К137 від 26.11.2019 року (а.с. 45-49); специфікацію до комерційного інвойсу №18-0972-К137 від 26.11.2019 року (а.с. 50-54); CMR №45 (а.с. 55); коносамент №COSH (а.с. 56); договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 13.12.2013 року №SC-676 (а.с. 57-59); довідка про вартість перевезення від 04.01.2019 року №SODS0002229 (а.с. 60); пакувальний лист від 26.11.2018 року №DRYU9700672 (а.с. 62-65).

Як встановлено судом першої інстанції, за наслідками опрацювання наданих ТОВ «Світ Інструменту Україна» документів Київською міською митницею ДФС виявлено наявність у них розбіжностей та відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у зв`язку із чим декларанту було запропоновано надати додаткові документи для її підтвердження, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Також позивача повідомлено, що відповідно до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

На виконання вказаного запиту для підтвердження заявленої митної вартості, як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Світ Інструменту Україна» надано прайс-лист.

23.01.2019 року Київською міською митницею ДФС надіслано Позивачу картку відмови в прийнятті, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100130/2019/00004 (а.с. 31) та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100000/2019/000003/2 (а.с. 32-34).

Судом першої інстанції встановлено, що рішення про коригування прийнято відповідачем вибірково щодо наступних позицій задекларованих товарів:

- Рукавички трикотажні спеціальні покриті гумою для садових робіт (товар №7/1);

- Інструменти ручні. Граблі віялові (Товар 19/1);

- Інструменти ручні. Сокири (Товар 20/1);

- Прямолінійні полотна для пилок по металу (Товар 25/1);

- Інструменти ручні, молотки та кувалди (Товар 32/1);

- Інструменти ручні. Гвоздодер (Товар 37/1);

- Інструменти для пробивання отворів у цегляній кладці (Товар 41/1)%

- Інструменти змінні для ручного інструменту. Міксер з оцинкованої сталі ( Товар 45/1);

- Скоби у блоках з недорогоцінних металів (Товар 48/1);

- Механічні пристрої піскоструминні, що працюють за допомогою стисненого повітря. Пістолет піскоструминний (Товар 56/1);

- Домкрати гідравлічні пляшковий (Товар 59/1);

- Підіймачі для підіймання транспортних засобів. (Товар 60/1);

- Електрогенераторні установки з поршневим двигуном із іскровим запалюванням. (Товар 64/1).

Указаним рішенням скориговано вартість 13 позицій задекларованого товару з 16 757,58 доларів США до 22 885,73 доларів США.

01.02.2019 року ТОВ «Світ Інструменту Україна» подано скаргу до Київської міської митниці ДФС України №23, в якій Позивач просив скасувати прийняте митницею рішення.

Водночас, листом від 07.02.2019 року №1221/10/26-70-19-01 (а.с. 33-36) контролюючий орган відмови декларанту у задоволенні скарги.

На підставі встановлених вище обставин, проаналізувавши приписи ст. ст. 1, 49, 51, 52, 53 54, 55, 57, 58, 254, 257 Митного кодексу України та ст. ст. 14, 41, 102 Податкового кодексу України, суд першої інстанції, з урахуванням додаткової постанови Верховного Суду від 21.08.2018 року у справі №815/2541/17, зазначивши, що позов подано у межах встановленого 1095-денного строку, прийшов до висновку про необґрунтованість застосування Київською митницею другорядного методу при визначенні митної вартості імпортованого ТОВ «Світ Інструменту Україна» товару, оскільки доказів наявності обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення митної вартості та неподання Позивачем необхідних додаткових документів для визначення такої вартості матеріали справи не містять.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, положення процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення. І такий строк за загальними правилами процесуального закону складає шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, із вказаним позовом про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 23.01.2019 року №UA100000/2019/000003/2 ТОВ «Світ Інструменту Україна» звернулося 02.10.2019 року, тобто поза межами визначеного КАС України шестимісячного строку. При цьому про факт отримання спірного рішення саме 23.01.2019 року товариством зазначає у позовній заяві самостійно (стор. 3, а.с. 8).

Судовою колегією враховується, що згідно приписів статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

У свою чергу, пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

За правилами ч. 1 ст. 24 Митного кодексу України кожна особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси. Предметом оскарження є, зокрема, рішення - окремі акти, якими органи доходів і зборів або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань державної митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні (п. 1 ч. 2 ст. 24 МК України).

Приписи ч. 1 ст. 29 МК України регламентують, що рішення, дії або бездіяльність митних органів або їх посадових осіб можуть бути оскаржені безпосередньо до суду в порядку, визначеному законом.

Таким чином, оскільки у межах цього спору товариством оскаржується рішення, яке прийнято з питань державної митної справ, то, з урахуванням положень статті 29 МК України строк його оскарження визначається згідно із вимогами КАС України.

Разом з тим, судом першої інстанції було залишено поза увагою, що у порядку, встановленому Податковим кодексом України можуть бути оскаржені податкові повідомлення-рішень органів доходів і зборів (ч. 5 ст. 24 МК України).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.2018 року у справі №813/1276/16, а також у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 року у справі № 805/1536/17-а.

Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у додатковій постанові від 21.08.2018 року у справі №815/2541/17, а також Позивача на висновки, викладені у постановах від 04.09.2018 року у справі №826/19630/16 та від 17.07.2019 року у справі №640/46/19, судовою колегією відхиляються з огляду на те, що згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №755/10947/17 під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, що також підкреслено і Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 року у справі № 640/3859/19.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку, що Окружний адміністративний суд міста Києва, розглядаючи клопотання Київської митниці про залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, невірно застосовував до даних правовідносин приписи статей 56 та 102 ПК України, у зв`язку з чим та з огляду на ненаведення ТОВ «Світ Інструменту Україна» будь-яких інших причин пропуску такого строку, прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для залишення позову без розгляду.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні клопотання Київської митниці про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, Окружний адміністративний суд міста Києва допустив порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо дотримання таких строків та, як наслідок, неправильне вирішення справи.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000 року, пункт 33).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування об`єктивних та поважних причин, які зумовили несвоєчасне звернення до суду, а його аргументи щодо дотримання строку звернення до суду ґрунтувалися помилковому застосуванні норм Податкового кодексу України, які до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Щодо посилання ТОВ «Світ Інструменту Україна» на відсутність у Київської митниці Держмитслужби повноважень на подання апеляційної скарги з огляду на те, що Київську міську митницю ДФС не було припинено, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 року № 858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» випливає, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної митної служби.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 року №1217-р «Питання Державної митної служби» погоджено пропозицію Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення з 08.12.2019 року Державною митною службою покладених на неї функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної митної політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань державної митної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно додатку 2 до постанови 02.10.2019 року № 858 Київська міська митниця ДФС реорганізується шляхом приєднання до Київської митниці Держмитслужби. При цьому, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис про створення Київської митниці Держмитслужби здійснено 07.11.2019 року.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що Київська митниця Держмитслужби () є правонаступником Київської міської митниці ДФС () згідно положень ст. 52 КАС України, а відтак наділена правом подання апеляційної скарги у межах цієї справи.

Доводи Апелянта про залишення поза увагою суду першої інстанції правомірності прийнятого рішення про коригування митної вартості товару, аргументи Позивача на їх спростування, а також безпосередньо висновки суду щодо суті даного спору, суд апеляційної інстанції у межах даного апеляційного перегляду не оцінює, позаяк розгляду справи по суті повинно передувати вирішення питання про дотримання особою строків звернення до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції не повністю встановив фактичні обставини справи та при ухваленні рішення допустив порушення норм процесуального права, помилково вирішивши по суті спір за позовної заявою, яка підлягала залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до суду.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду з підстав, встановлених 240 цього Кодексу.

Приписи п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України визначають, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, зміст яких зазначено вище.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції із залишенням позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 123, 240, 242-244, 250, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 травня 2020 року - скасувати.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ Інструменту Україна» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст постанови складено та підписано « 11» листопада 2020 року.