Справа № 489/2929/20
Суддя: Кирильчук О. І.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/2929/20 провадження №2-а/489/246/20
РІШЕННЯ

іменем України

12 листопада 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Кирильчука О.І., за участі секретаря судового засідання Ковальової С.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Федорова Є.Г., представника відповідача Коваля А.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП18 №331402 від 03.06.2020 року,

встановив:

24.06.2020 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва з адміністративним позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Цику А.В., в якому просив скасувати постанову серія ДП18 №331402 від 03.06.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити провадження у зазначеній справі.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що постанова винесена незаконно та без врахування наявних обставин справи, що він надавав інспектору своє посвідчення учасника бойових дій та пояснював, що згідно з діючим законодавством не зобов`язаний мати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Інспектор не прийняв до уваги, що він керував транспортним засобом, маючи при собі свідоцтво про реєстрацію на автомобіль, посвідчення водія, тобто володів ним на законній підставі.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду, занесеною до журналу судового засідання, за клопотанням представника позивача замінено неналежного відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Цику А.В. на належного відповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, яким він заперечував проти задоволення позову, оскільки вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час патрулювання 03.06.2020 року поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Цику А.В., разом з напарником було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме: водій керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21063 державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Гречишникова, здійснив проїзд нерегульованого перехрестя вул.Гречишникова з вул.Степова без зупинки перед дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Додатку 1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі - Правила дорожнього руху). Під час спілкування з водієм, яким виявився ОСОБА_1 пояснення причини зупинки, підстави перевірки документів та суті вчиненого правопорушення, водій не пред`явив поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на зазначений транспортний засіб. Водій керував транспортним засобом, маючи посвідчення учасника бойових дій, але транспортний засіб не є йому належним.

Встановивши факт вчинення адміністративних правопорушень: порушення вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» Додатку 1 Правил дорожнього руху, за яке передбачена відповідальність ч.1 ст.122 КУпАП та порушення вимог п.2.1 ґ Правил дорожнього руху відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП, на підставі ст.36 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги викладені в позові підтримали, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з підстав наведених у відзиві.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серія ДП18 №331402 від 03.06.2020 року ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_2 , рухаючись по вул.Гречишникова біля буд.54, без полісу обов`язкового страхування наземних транспортних засобі, чим порушив вимоги п.п.2.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 , є учасником бойових дій, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 .

Як у відзиві, так і під час судового засідання представником відповідача не заперечувалось, що відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач пояснював тим, що має посвідчення учасника бойових дій, а тому на цій підставі звільнений від обов`язкового страхування.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до п.2.1. ґ) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм належними транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 грудня 2014 року №7-рп/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України № 1961-ІУ від 01 липня 2004 року визначено, що транспортними засобами, що належать учасникам бойових дій та інвалідам війни, що визначені законом, інвалідам І групи, є такі наземні транспортні засоби, якими володіють не тільки на праві власності, а й на будь-якій іншій правовій підставі (договір підряду, оренди, тощо).

Згідно з п. 2.2 Правил дорожнього руху власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Оскільки власником транспортного засобу ОСОБА_2 було передано позивачу реєстраційний документ на автомобіль ВАЗ21063 з номерним знаком НОМЕР_1 , то позивач володів цим транспортним засобом на законній підставі, а отже наземний транспортний засіб в розумінні закону був йому «належний».

Виходячи з викладеного, позивач як учасник бойових дій є особою, яка звільнена від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України, а відтак, не зобов`язаний оформляти поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідно, мати його при собі, під час керування транспортним засобом, на який має реєстраційний документ, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 139, 243-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №331402 від 03.06.2020 року і закрити справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 420 грн.40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя