Справа № 560/6349/20
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2020-11-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6349/20
РІШЕННЯ
іменем України

12 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить:

- визнати неправомірними дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Кота Андрія Михайловича щодо винесення постанови від 23.09.2020 року у виконавчому провадженні №63119519 про стягнення виконавчого збору у розмір 20 000 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 23.09.2020 року у виконавчому провадженні №63119519 про стягнення виконавчого збору у розмір 20 000 грн. виданою заступником начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Котом Андрієм Михайловичем.

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначив, що 23 вересня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Котом Андрієм Михайловичем відкрито виконавче провадження «ВП №63119519» та винесено постанову про стягнення виконавчого збору з виконання виконавчого листа №560/785/20 виданого 14 вересня 2020 року Хмельницьким окружним адміністративним судом про зобов"язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 21.09.2018 р.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.10.2020 позовну заяву залишено без руху. Позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою від 03.11.2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Крім позовної заяви, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 року у виконавчому провадженні №63119519 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі.

Ухвалою суду від 16.10.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд клопотання військової частини НОМЕР_1 про забезпечення позову повернув без розгляду.

02 листопада 2020 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови про стягнення виконавчого збору від 23.08.2020 року у виконавчому провадженні №63119519 до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі.

Ухвалою від 04.11.2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд задовольнив заяву позивача про забезпечення адміністративного позову.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Від відповідача до суду надійшов відзив в якому останній зазначає, що 07.10.2020 року у відповіді на Постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2020 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло повідомлення боржника про те, що рішення суду виконано фактично, кошти на користь стягувача виплачені 29.09.2020 року, тобто після відкриття виконавчого провадження, а тому Постанова про стягнення виконавчого збору є правомірною та не підлягає скасуванню. Просить суд у задоволенні позовної заяви відмовити.

По справі судом не визнавалася обов`язкова участь сторін, а тому враховуючи зазначене, та достатність доказів у справі, суд вбачає за можливе розглянути справу без участі сторін та відмовити в задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін на підставі наявних доказів в порядку письмового провадження, так як явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

23 вересня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження «ВП №63119519» та винесено Постанову про стягнення виконавчого збору з виконання виконавчого листа №560/785/20 виданого 14 вересня 2020 року Хмельницьким окружним адміністративним судом про зобов"язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки , виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 21.09.2018 р.

У Постанові від 23.09.2020 року №63119519 виконавцем було прийнято рішення про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі 20000,00 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За приписами ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ (в редакції на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

03 липня 2018 року Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» (дата набрання чинності 28.08.2018) згідно яким внесено зміни до Закону № 1404-VІІІ та у ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VІІІ слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінити словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, постанову про стягнення виконавчого збору, крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить за умови повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження у відповідних випадках.

Разом з тим, Кабінет Міністрів України постановою від 08 вересня 2016 року № 643 затвердив Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок), що визначає механізм виплати винагород державним виконавцям, а також розміри винагород державних виконавців і основної винагороди приватного виконавця.

Згідно з положеннями п. 4 Порядку фактичним виконанням вважається виконання рішення за виконавчим документом майнового характеру в повному обсязі або частково в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII, якщо за таким документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Порядку для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій зазначаються: реквізити виконавчого документа; номер виконавчого провадження в автоматизованій системі виконавчого провадження; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника; категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

Аналіз наведених вище норм Порядку свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Так, відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року по адміністративній справі №560/785/20 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 задоволено.

23 вересня 2020 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень м. Хмельницький Котом Андрієм Михайловичем відкрито виконавче провадження «ВП №63119519» та винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.09.2020 року та Постанову стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 року з виконання виконавчого листа №560/785/20 від 14 вересня 2020 року виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом про зобов"язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 по 2018 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 21.09.2018 р.

У Постанові про стягнення виконавчого збору від 23.09.2020 року №63119519 виконавцем було прийнято рішення про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору за примусове виконання рішення немайнового характеру в розмірі 20000,00 гривень.

Судом встановлено, що згідно розрахунково-платіжної відомості №9/5 від 28 вересня 2020 року військовою частиною НОМЕР_1 виплачені кошти на рахунок ОСОБА_1 в сумі 17 670,80 грн. 29.09.2020 року.

Отже, заборгованість зазначена у виконавчому листі по справі № 560785/20 фактично погашена 29.09.2020 року.

Як зазначає позивач з чим погодився суд, що згідно отриманої інформації із офіційного веб-порталу «Укрпошти» вбачається, що за ідентифікатором міжнародного поштового відправлення 280) лист відправлений відділом примусового виконання рішень управлінням забезпечення примусового виконання рішення у Хмельницькій області Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції м. Хмельницький на адресу Центрального відділення поштового зв"язку м. Старокостянтинів (31100) надійшов 05.10.2020 та вручено представнику військової частини НОМЕР_1 15.10.2020 року вх.1688, тобто лист (постанова про стягнення виконавчого збору) який адресувався до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , був вручений після добровільної сплати, а саме 29.09.2020 року.

При цьому, усі виконавчі дії (відкриття виконавчого провадження) було вчинено державним виконавцем до 28.08.2018 дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», а тому у державного виконавця не було законних підстав виносити постанову про стягнення виконавчого збору відповідно до нової редакції ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII - виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Як уже зазначалось, аналізуючи положення статей 26, 27 Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, відтак одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Крім того, аналіз наведених вище норм Порядку свідчить про те, що у разі фактичного виконання виконавчого документа майнового характеру у повному обсязі або частково державному виконавцю виплачується винагорода у відсотковому співвідношенні від стягнутої суми або вартості майна боржника, переданого стягувану за виконавчим документом, якщо за таким виконавчим документом стягнуто виконавчий збір та витрати, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення виконання рішення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, стягненню підлягає виконавчий збір в сумі 20000,00 гривень, що становить 10 % від суми боргу що підлягала примусовому стягненню, однак відповідачем розмір виконавчого збору мав обраховуватись як 10 % від фактично стягнутої суми і саме з цієї суми має визначатись розмір виконавчого збору.

Отже, винесення постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 20000,00 гривень вказує на намагання відповідача стягнути з позивача збір за кошти, які не були фактично стягнуті, повернуті стягувачу при примусовому виконанні рішення органами державної виконавчої служби.

Таких ж правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 11.03.2020 у справі № 2540/3203/18.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладений обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 159-161, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати дії заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кота Андрія Михайловича щодо винесення постанови від 23.09.2020 року у виконавчому провадженні №63119519 про стягнення виконавчого збору у розмір 20000 грн з військової частини НОМЕР_1 протиправними.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кота Андрія Михайловича від 23.09.2020 року у виконавчому провадженні №63119519 про стягнення виконавчого збору у розмір 20000 грн з військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12 листопада 2020 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 НОМЕР_2 )
Відповідач:Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (вул. Тернопільська, 13/2,Хмельницький,Хмельницька область,29018 43316784)

Головуючий суддя П.М. Майстер