Справа № 640/14467/19
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2020 року м. Київ № 640/14467/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України щодо звільнення Позивача зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1045 від 11.06.2019 «Про проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії»;

- визнати протиправним та скасувати висновок службового розслідування Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ №451 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності від 19.06.2019;

- визнати протиправним та скасувати наказ №540 від 17.07.2019 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» з 19.07.2019;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з спеціальним званням капрала поліції з 20.07.2019;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності став висновок службового розслідування за керування 17.05.2019 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, у матеріалах службового розслідування на момент прийняття спірних наказів відсутнє рішення компетентного органу влади щодо встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем зазначено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2019 у справі № 361/3768/19 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Указані обставини, на думку позивача, свідчать про відсутність підстав для застосування відповідачем щодо позивача положень пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки дисциплінарне стягнення застосовано за відсутності належних та достовірних матеріалів. Крім того, позивачем зазначено, що у момент винесення наказу №540 від 17.07.2019 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції з 19.07.2019 останній перебував на лікарняному, а про своє звільнення дізнався 19.07.2019, тобто у день звільнення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Представником відповідача 05.09.2019 подано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Надано пояснення, що у ході службового розслідування дисциплінарною комісією взято до уваги рапорт від 29.04.2019 інспектора роти №1 батальйону №2 полку №1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Дерія Д.В. про порушення ОСОБА_1 громадського порядку, а також рапорт від 17.05.2019 старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у місті Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Барабаша Д.С. про виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом, про що складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП. За наведених обставин вважає об`єктивним висновок службового розслідування та правомірним застосування дисциплінарного стягнення.

Позивачем 22.10.2019 надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що на час прийняття спірних рішень відповідачем самостійно встановлено вину позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, за відсутності рішення компетентного органу влади, тобто суду.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружним адміністративним судом міста Києва встановлено наступне.

З 23.08.2017 ОСОБА_1 проходив службу в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 19.06.2019 №451 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, пунктів 1, 2, 6 і 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIIІ, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ, пункту 3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, керуючись вимогами пункту 2 доручення Департаменту патрульної поліції від 17.02.2017 № 755вн/41/11/02-2017, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIIІ, на інспектора роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правового берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказ Департаменту патрульної поліції від 19.06.2019 № 451 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" реалізовано наказом Департаменту патрульної поліції від 17.07.2019 № 540 о/с (по особовому складу), яким капрала поліції ОСОБА_1 (0176344), інспектора роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правового берега), з 19.07.2019 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Вважаючи, що звільнення відбулось з порушенням його прав, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружним адміністративним судом міста Києва зроблено висновок, що позов не підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.07.2015 N 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон N 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною першою статті 6 Закону N 580-VIII визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 7 Закону N 580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції.

Поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

У разі виявлення таких дій поліцейський зобов`язаний повідомити про це орган досудового розслідування, уповноважений на розслідування відповідних злочинів, вчинених поліцейськими.

Пунктами 1-3 частини першої статті 18 Закону N 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Закону N 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 N 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За визначенням частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктами 1, 3, 6, 7, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Згідно з частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

З матеріалів справи вбачається, що накладенню на позивача дисциплінарного стягнення передувало проведення службового розслідування.

Так, 17.06.2019 начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України затверджено висновок службового розслідування, зі змісту якого вбачається, що 29.04.2019 за адресою: м. Київ, вул. Сосницька, 10, інспектором роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенантом поліції Кулішем М.К. порушено службову дисципліну, що виразилось у можливому порушенні Правил етичної поведінки поліцейського у позаробочий час.

Зазначено, що згідно із рапортом інспектора роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП, старшого лейтенанта поліції Дерія Д.В., ним 29.04.2019 близько 17:00 від оперативного чергового по місту було отримано виклик за адресою: м. Київ, вул. Сосницька, 10, щодо хуліганських дій. Прибувши за вказаною адресою до поліцейських звернувся працівник охорони «Шериф» ОСОБА_2 з інформацією про образливе чіпляння двома невстановленими особами у п`яному вигляді до працівників магазину, охорону якого вони забезпечують. Вказані громадяни поводили себе агресивно, нецензурно лаялися у громадському місці та намагалися вчинити бійку з охоронниками. Пізніше було встановлено, що один з цих осіб є поліцейським роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 ( з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП капрал поліції ОСОБА_1 , котрий мав при собі службове посвідчення працівника Національної поліції серії ДПП № 006978 видане 21.03.2019. Зазначена подія зареєстрована у журналі Єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського УП ГУНП у місті Києві від 29.04.2019 № 29003. Вказану інформацію у своєму рапорті повністю підтвердив командир роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції ОСОБА_3 , котрий прибув на місце подій згодом.

При цьому, відповідачем до суду не надано належних і допустимих доказів, на підтвердження чи спростування у встановлено законодавством порядку факту порушення громадського порядку або службової дисципліни ОСОБА_1 , окрім письмових показів свідків.

Під час службового розслідування дисциплінарною комісією брались до уваги письмові покази свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Однак, разом із відповіддю на відзив представником позивача до суду надано додаткові докази у вигляді протоколів опитування свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , що були отримані в порядку пункту сьомого частини першої статті 20 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», та які спростовують відомості, які брались до уваги дисциплінарною комісією.

Таким чином, суд приходить до висновку стосовно неповного з`ясування всіх обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції з підстав можливого порушення Правил етичної поведінки поліцейського у позаробочий час, та, відповідно, необґрунтованості такого звільнення.

Крім того, у висновку службового розслідування досліджено іншу обставину, яка стала підставою для проведення службового розслідування. Встановлено, що 17.05.2019 за адресою: АДРЕСА_1 , зафіксовано порушення Правил дорожнього руху інспектором роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенантом поліції Кулішем М.К., який керував автомобілем ВАЗ 210984, номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 119879 від 17.05.2019, складеного о 11:30 інспектором СРПП № З Броварського ВП старшим лейтенантом поліції Кеушем Р.О., відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає у АДРЕСА_2 , працюючого в УПП у місті Києві ДПП, особу якого встановлено за посвідченням водія серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210984, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

У протоколі зазначені свідки відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння - ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Від надання пояснень та підпису вказаного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовився у присутності згаданих вище свідків.

За результатами проведеного службового розслідування, відповідач дійшов висновку, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, а саме: керування ОСОБА_1 17.05.2019 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, складанні протоколу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП відносно останнього, та у порушені норм професійної етики у позаслужбовий час, підтверджено.

За змістом частини шостої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2019 у справі № 361/3768/19 закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 17).

Дані Єдиного державного реєстру судових рішень не містять відомостей щодо апеляційного оскарження указаного рішення, що свідчить про те, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 16.07.2019 у справі № 361/3768/19 набрала законної сили 26.07.2019.

Таким чином, судовим рішенням, яке набрало законної сили, спростовано висновки поліцейських УПП та покази свідків щодо керування позивачем транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Дана правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.03.2019 № 808/2320/17.

Верховний Суд при вирішенні подібних правовідносин у постанові від 02.05.2019 у справі № 825/1902/16 зазначив, що судом в межах розгляду цієї справи не повинно досліджуватись питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а повинна надаватись правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку. При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Частиною першою статті 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.

Таким чином, порушення поліцейським правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не пов`язане з виконанням службових обов`язків, тягне за собою адміністративну відповідальність на загальних підставах, тобто у відповідності до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також звертає увагу, що вину позивача в діях, які виразились у порушенні громадського порядку та порушенні Правил етичної поведінки поліцейського у позаробочий час, не доведено у встановленому законом порядку.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд звертає увагу, на положення частини першої статті 22 Дисциплінарного статуту, якою передбачено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Частинами третьою, четвертою указаної статті Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

З матеріалів справи вбачається, що спірний наказ від 19.06.2019 №451 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" реалізовано наказом по особовому складу від 17.07.2019 № 540 о/с. У той же час, в матеріалах особової справи позивача міститься довідка Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради Київської області та Броварської міської ради Київської області про те, що останній перебував на стаціонарному лікуванні з 11.07.2019 по 17.07.2019.

Таким чином, наказ від 19.06.2019 №451 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" міг бути реалізований наказом по особовому складу не раніше 18.07.2019, тобто після закінчення перебування ОСОБА_1 на лікарняному.

Позивачем також зазначено, що його не повідомлено належним чином про факт існування та не ознайомлено з наказом Департаменту патрульної поліції «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 11.06.2019 № 1045 та наказом "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 19.06.2019 № 451.

На підтвердження правомірності своїх дій в цій частині доводів позивача, відповідач у своєму відзиві вказує, що оскільки позивач надавав членам дисциплінарної комісії письмові пояснення з приводу обох дисциплінарних проступків, які він вчинив, позивача належним чином повідомлено про проведення щодо нього службового розслідування.

Разом з тим, у відзиві відповідача та матеріалах особової справи ОСОБА_1 (у тому числі в матеріалах службового розслідування) не міститься копій зазначених письмових пояснень.

Таким чином, відповідачем не надано доказів повідомлення ОСОБА_1 у ході службового розслідування про факт здійснення такого розслідування щодо останнього.

Враховуючи викладене у сукупності, суд вважає необґрунтованим висновок відповідача та відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що є правовою підставою для скасування наказів Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.06.2019 № 451 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", від 17.07.2019 № 540 о/с та поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правового берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

З приводу позовної вимоги про стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., суд зазначає, що в цій частині позов, виходячи з положень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не зазначено, з яких міркувань він виходив, визначаючи шкоду, та якими доказами це підтверджується.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Одночасно пунктом 9 розділу І Порядку № 260 передбачено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Згідно довідки Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21.04.2020 №518 про доходи грошове забезпечення ОСОБА_1 у травні 2019 року становило 14416,25 грн., у червні 2019 року становило 13401,02 грн, середньоденна заробітна плата становить 456,02 грн.

Період вимушеного прогулу позивача з 20.07.2019 (наступний день за датою звільнення позивача) по 11.11.2020 (дата прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді) складає 481 календарний день.

Таким чином, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за період з 20.07.2019 по 11.11.2020 складає 219345,62 грн (481 календарний день х 456,02 грн).

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктами 2 та 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правового берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 20.07.2019 та стягнення на його користь середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 13680,60 грн (456,02 х на 30 календарних днів) підлягають негайному виконанню.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 19.06.2019 №451 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.07.2019 №540 о/с.

4. Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правового берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 20.07.2019.

5. Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі 219345,62 грн. (двісті дев`ятнадцять тисяч триста сорок п`ять гривень 62 копійки).

6. У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

7. Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №5 батальйону №3 полку №1 (з обслуговування правового берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України з 20.07.2019 та стягнення на його користь середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 13680,60 грн. (тринадцять тисяч шістсот вісімдесят гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII.)

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м.Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Суддя Н.М. Клименчук