Справа № 240/7230/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/7230/20

категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати незаконними дії Чоповицької селищної ради щодо відмови в задоволенні його запиту на інформацію від 24.09.2019;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на його запит на отримання інформації від 24.09.2019, а саме: надіслати на його електронну адресу копії всіх рішень Чоповицької селищної ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24.09.2019 позивач звернувся до Чоповицької селищної ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати копії усіх рішень Чоповицької селищної ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 30.11.2018. Зазначає, що листом від 16.10.2019, який надійшов на його електронну адресу відповідач відмовив йому у наданні запитуваної інформації, з підстав, що частина такої належить до інформації з обмеженим доступом, при цьому, на думку відповідача запит позивача не відповідає вимогам до запиту, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач, вважаючи таку бездіяльність Чоповицької селищної ради протиправною та такою, що грубо порушує його законні права та інтереси через свого представника звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

У встановлений судом строк, відзив до суду на надходив.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду №01-75-в від 11.08.2020 (у період з 26.08.2020 до 09.09.2020) суддя Єфіменко О.В., перебувала у щорічній відпустці, а тому розгляд даної справи судом відкладався.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 24.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Чоповицької селищної ради із запитом на отримання публічної інформації, який направив рекомендованим поштовим відправленням 04.10.2019 (а.с.14).

У вказаному запиті позивач просив надати копії всіх рішень Чоповицької селищної ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 30.11.2018. Відповідь позивач просив надіслати на вказану у запиті електронну адресу ().

У відповідь на поданий запит Чоповицька селищна рада листом №739/1 від 16.10.2020 (а.с.15) відмовила у задоволенні запиту на інформацію.

Підставами для такої відмови слугувало те, що частина інформації, що запитується, належить до інформації з обмеженим доступом та з підстав не дотримання позивачем вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI.

Позивач у свою чергу, не погоджуючись із діями Чоповицької селищної ради та вважаючи їх таким, що порушують законні права та інтереси звернувся до суду за їх захистом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 6 вказаного Закону інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.

Відповідно до ч.2 ст.6 Закону №2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше (ч.3 ст.6 Закону № 2939-VI).

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше (ч.4 ст.6 Закону № 2939-VI ).

Статтею 3 вищевказаного Закону визначене право на доступ до публічної інформації, яке гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Доступ до публічної інформації відповідно до цього Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак (ст.4 Закону № 2939-VI).

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон №280/97-ВР) відповідно до Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закон №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос (ч.2 ст.59 Закон №280/97-ВР).

У свою чергу, частиною 3 статті 59 вказаного Закону передбачено, що рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Частиною 11 статті 59 вказаного Закону передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Згідно з ст.12 Закону № 2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Пунктом першим частини першої статті 13 Закону №2939-VI, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

За приписами ч.1 ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; вести облік запитів на інформацію; визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

При цьому, порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону №2939-VI.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч.1 ст.19 цього ж Закону).

Строк розгляду запитів на інформацію врегульований ст. 20 Закону № 2939-VI, згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Підстави для відмови та відстрочки в задоволенні запиту на інформацію передбачені ст.22 Закону № 2939-VI.

Зокрема, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Аналіз викладених норм, дає підстави вважати, що віднесення інформації до конфіденційної, таємної чи службової не слід розуміти як єдину достатню підставу для обмеження доступу до конкретної інформації, що містить ознаки будь-якого із названих видів інформації.

Запровадження обмеження доступу до конкретної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 частини другої статі 6 Закону №2939-VI.

Таким чином, системний аналіз вищевказаних дає підстави для висновку, що відмова у наданні інформації у зв`язку з тим, що остання належить до категорії інформації з обмеженим доступом, допускається лише з одночасним обґрунтуванням розпорядником публічної інформації того, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини (так званий "трискладовий тест").

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 9901/510/18..

Отже, обов`язок доведення того факту, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації.

Матеріалами справи підтверджено, що у запиті від 24.09.2019 позивач просив надати інформацію, яка створена Чоповицькою селищною радою в процесі виконання своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством та яка знаходиться у її володінні (рішенння Чоповицької селищної ради та розпорядження сільського голови за період з 01.01.2018 по 30.11.2018).

При цьому, як вже зазначалося, відмовою для надання запитуваної інформації слугував факт наявності в такій частини інформації, яка належить до інформації з обмеженим доступом та з підстав оформлення позивачем запиту на інформацію.

Суд розглядаючи підстави, з яких відповідачем відмовлено у задоволенні запиту на інформацію, вважає що позивачу Чоповицька селищна рада протиправно відмовила у задоволенні запиту на інформацію, оскільки обмежила права позивача на доступ до інформації, яку фактично віднесла до інформації з обмеженим доступом із недотриманням "трискладового тесту" та не перевіряючи дотримання сукупності вимог пунктів 1-3 частини 2 статті 6 Закону №2939-VI.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що у разі наявності підстав для обмеження доступу до інформації - відповідачу належало надати запитувачу (позивачу) обґрунтовану та мотивовану відмову про неможливість її надання або відповідь про надання її частково.

Втім, як свідчить зміст листа Чоповицької селищної ради «Про відмову в задоволенні запиту на інформацію» №739/1 від 16.10.2019, відповідач в ньому обмежився лише посиланням на те, що частина запитуваної інформації належить до інформації з обмеженим доступом. Крім того, відповідач у своїй відповіді не навів підстав з яких частина запитуваної інформації належить до інформації з обмеженим доступом, не роз`яснив позивачу, яка саме із запитуваної інформації належить до такої.

Більш того, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що під час віднесення частини запитуваної інформації до інформації з обмеженим доступом Чоповицькою селищною радою було застосовано "трискладовий тест" та перевірено дотримання сукупності вимог пунктів 1-3 частини 2 статті 6 Закону №2939-VI.

Таким чином, відсутність висновку розпорядника інформації, в даному випадку Чоповицької селищної ради, щодо наявності хоча б однієї з трьох складових «трискладового тесту» означає, що відмова у доступі до публічної інформації не відповідає критеріям обґрунтованої та мотивованої відмови про неможливість її надання, а тому є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Щодо оформлення запиту позивача на інформацію від 24.09.2019, що у свою чергу слугувало однією із підстав для відмови у його задоволенні, слід вказати наступне.

Відповідно до частини 3 статті 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі (ч.4 ст.19 вказаного Закону).

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону №2939-VI, запит на інформацію має містити:

1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;

2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;

3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Таким чином, ч.5 ст.19 Закону №2939-VI визначені реквізити, які повинен містити запит.

При цьому, суд досліджуючи поданий відповідачу запит вважає за необхідне відмітити, що в такому наявна інформація передбачена ч.5 ст.19 Закону №2939-VI.

Більш того, відповідачем у листі, яким відмовлено позивачу у запитуваній інформації не вказано, яких саме вимог передбачених ч.5 ст.19 Закону №2939-VI не вистачає у запиті позивачу.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням встановлених фактів, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Враховуючи відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 242-246, 255 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Чоповицької селищної ради Малинського району Житомирської області (вул. Вайсера, 1а, смт.Чоповичі, Малинський район, Житомирська область,11620. РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2) про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати незаконними дії Чоповицької селищної ради щодо відмови в задоволенні запиту на інформацію ОСОБА_1 від 24.09.2019.

Зобов`язати відповідача надати відповідь на запит на отримання інформації ОСОБА_1 від 24.09.2019, а саме: надіслати на його електронну адресу копії всіх рішень Чоповицької селищної ради та всіх розпоряджень сільського голови за період з 01.01.2018 по 31.12.2018.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст рішення виготовлено: 11.11.2020.