Справа № 199/3288/20
Суддя: Руденко В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/3288/20
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В., секретаря судового засідання Куземі О.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції батальйону 3 роти 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Любченка Валерія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2537493 про накладення адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП. В обґрунтування позову зазначила, що 16 травня 2020 року відповідачем було винесено постанову ЕАМ № 2537493 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. Відповідно до змісту постанови позивач 16.05.2020 року о 2.50 год. на вул. Бєляєва 22 в м. Дніпрі, керуючи автомобілем Форд Фієста, номерний знак НОМЕР_1 не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з.

Позивач свою винуватість у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення не визнає та вважає, що постанова винесена незаконно, оскільки вона не керувала вказаним транспортним засобом, у неї відсутнє водійське посвідчення та автомобіль не її, тому вона не повинна оформлювати страховий поліс, просила суд скасувати постанову.

Відповідач надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що постанова повністю відповідає вимогам Закону

Суд дослідивши наявні докази по справі, вважає, що позовні вимоги не піддягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 травня 2020 року відповідачем було винесено постанову ЕАМ № 2537493 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП на накладено стягнення у вигляді штрафу 510 грн. за те, що 16.05.2020 року о 02:50 год. у м. Дніпрі, керуючи автомобілем Форд Фієста, номерний знак НОМЕР_1 не мала при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з.

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Правил дорожнього руху, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст.288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом. Згідно з ч. 2 ст.77КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Частиною 5 ст.77КАС України передбачено, якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Згідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що позивач 16.05.2020 року керувала транспортним засобом, не маючи при цьому водійського посвідчення. Обставини викладені відповідачем у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2537493 підтверджуються постановами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2020 року по справам № 199/3331/20, 199/3333/20/, 199/3334/20, якими ОСОБА_1 було визнано винною за ст.ст.130, 124,1224 КУпАП. Сама ОСОБА_1 під час розгляду сказаних справ не заперечувала, що керувала не належним їй автомобілем без водійського посвідчення.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Так ПДР, які відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 2.1 ПДР, а саме п. а б і ґ встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка ) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії).

Так у відповідності до диспозиції ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, при цьому слід зауважити, що законодавцем не встановлено виключення щодо здійснення керування транспортним засобом саме особи, яка має посвідчення водія і підпадає під визначення поняття водій як встановлено п. 1.10 ПДР України.

Згідно зі ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ у сфері про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що в позові позивачу слід відмовити, оскільки відповідачем правомірно було складено постанову у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, законних підстав для її скасування позивачем суду не наведено.

З огляду на результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 241-246, 250, 251, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ :

У позовних вимогах ОСОБА_1 до лейтенанта поліції батальйону 3 роти 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Любченка Валерія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,- відмовити.

Постанову серії ЕАМ № 2537493 по справі про адміністративне правопорушення від 16 травня 2020 року за ч.2 ст. 126 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя