Справа № 500/316/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 500/316/20 пров. № А/857/10460/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області,

на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року (суддя - Баранюк А.З., час ухвалення - 14:29 год., місце ухвалення - м.Тернопіль, дата складання повного тексту - 29.07.2020 року),

у справі №500/316/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фастівська міська рада Київської області,

про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

У січні 2020 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, в якому просила визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26.06.2019р. №42, №43, №44, №45, №46, №47, №48, №49.

Відповідач ГУ Держпродспоживслужби в Київській області позову не визнав, у суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу від 26 червня 2019 року №42, №43, №44, №45, №46 та №47. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції від 27.07.2020 року не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає рішення суду необґрунтованим, оскільки судом не з`ясовано всі обставини у справи та ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області 10.05.2019р. складено протоколи на чотири об`єкти про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про рекламу, зокрема ч.1 ст.16 Закону України "Про рекламу" при розповсюджені зовнішньої реклами та надіслано вимогу про необхідність надати Головному управлінню Держпродспоживслужби в Київській області документи: пояснення, копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу), затверджений макет зовнішньої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договори з виробником реклами, рекламодавцем, акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття управлінням рішення. Надалі Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області складено 05.06.2019 року протоколи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 за наявними ознаками порушення вимог ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», а саме: неподання на вимогу документів, усних та/або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації щодо вартості розповсюдження зовнішньої реклами. На підставі вказаних протоколів про порушення законодавства про рекламу та матеріалів справи Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області правомірно винесено 26.06.2019 року відносно ФОП ОСОБА_1 рішення про накладення штрафів у розмірі 1700 грн. за кожен об`єкт.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції від 27.07.2020 року та прийняти нову постанову про стягнення із ФОП ОСОБА_1 загальну суму штрафів у розмірі 10200 грн. згідно рішень від 26.06.2019 року №42, №43, №44, №45, №46, №47.

Відповідач (апелянт) звернувся до апеляційного суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника ГУ Держпродспоживслужби в Київській області.

Учасники справи в засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань щодо відкладення розгляду справи не подавали, хоча належним чином усі були повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з урахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.04.2019р. відділенням по контролю за благоустроїм міста відділу благоустрою Фастівського комбінату комунальних підприємств, у зв`язку із самовільним розміщенням зовнішньої реклами, відносно позивача ФОП ОСОБА_1 винесено Попередження №370 щодо необхідності звернення до міськвиконкому за дозволом для встановлення об`єктів зовнішньої реклами, термін виконання - 10 днів (а.с. 127 Т.1).

Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області направлено на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області лист від 23.04.2019 №06-22/2220 "Про надання інформації", у відповідності до якого надано інформацію щодо порушення розповсюджувачами реклами вимог Типових правил розміщення зовнішньої реклами та Закону України "Про рекламу", в частині розповсюдження зовнішньої реклами без дозволів. У даному листі зазначено, що ФОП ОСОБА_1 розмістила об`єкти зовнішньої реклами за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу, що є порушенням чинного законодавства. Після отримання попередження ФОП ОСОБА_1 подала документи для отримання дозволу на розміщення об`єктів зовнішньої реклами, їй було відмовлено та надано рекомендації щодо розміщення вивіски на фасаді будівлі за даною адресою, проте підприємець проігнорував надані рекомендації (а.с. 126 Т.1).

Також судом встановлено, що 10.05.2019 державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області складено Протоколи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 на чотири об`єкти зовнішньої реклами про наявні ознаки порушення вимог частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", а саме зовнішня реклама ФОП ОСОБА_1 , яка розповсюджується за адресою: АДРЕСА_1 , не має відповідного дозволу органу місцевого самоврядування на розміщення зовнішньої реклами (а.с. 132-135 Т.1).

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області направлено ФОП ОСОБА_1 . Вимогу №10-08.1-06/4431 від 10.05.2019, якою вимагалось надати на електронну адресу та в подальшому на поштову адресу наступні документи: письмові пояснення макети розміщеної зовнішньої реклами, виписку з Єдиного державного реєстру, дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з розповсюджувачами реклами, договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату, платіжні доручення про сплату розміщення рекламних засобів та виготовлення реклами тощо), а також іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення (а.с. 136 Т.1).

У подальшому, державним інспектором - головним спеціалістом відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області складено відносно ФОП ОСОБА_1 . Протоколи від 05.06.2019 про порушення законодавства про рекламу за наявними ознаками порушення вимог частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу", а саме неподання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних та/або письмових пояснень, відео- та звукозаписів, а також інформації щодо вартості розповсюдження зовнішньої реклами з адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 140-143 Т.1).

05.06.2020р. відповідачем направлено позивачу повторну вимогу №10-08.1-06/5415, якою повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу 26.06.2019 о 11:00 год. у приміщенні Головного управління за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул.Балукова, 22, 2-й поверх, 7-ий кабінет (а.с. 144 Т.1).

05.06.2019р. та 21.06.2019р. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області прийнято Рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (а.с. 146-153 Т.1).

26.06.2019 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області проведено засідання стосовно справ про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 , про що складено відповідні Протоколи засідання (а.с. 154-157 Т.1).

За результатами розгляду справи стосовно рекламодавця головним спеціалістом Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області складено Попередні висновки, якими встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу". Також зазначено, що за виявлені порушення передбачено відповідальність у відповідності до статті 27 Закону України "Про рекламу" (а.с. 158-161 Т.1).

Рішеннями ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.06.2019р. №42, №44, №46, №48 за порушення порядку розповсюдження реклами, а саме, розповсюдження реклами без відповідного на те дозволу органу місцевого самоврядування (порушення частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу"), у відповідності до вимог частин 2 та 7 статті 27 Закону України "Про рекламу", накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 грн. на кожний об`єкт (а.с. 162, 164, 166, 168 Т.1).

Рішеннями ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 26.06.2019р. №43, №45, №47, №49 за порушення вимог законодавства України про рекламу, а саме за неподання інформації щодо вартості розповсюдження реклами (зокрема щодо виготовлення реклами) центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення повноважень (порушення частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу"), у відповідності до вимог частини 6 статті 27 Закону України "Про рекламу", накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700 грн. на кожний об`єкт (а.с. 163, 165, 167, 169 Т.1).

Не погодившись із вказаними Рішеннями відповідача від 26.06.2019 року про накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, позивач звернулася із вказаним адміністративним позовом до суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що судом не здобуто та відповідачем не надано належних доказів того, що позивачем дійсно розміщувалася зовнішня реклама на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Щодо розміщення ФОП ОСОБА_1 наземного рекламного щита, суд визнав, що такий розміщено з порушенням законодавства про рекламу, внаслідок чого законно застосовано до позивача штрафні санкції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з врахуванням наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон України "Про рекламу" від 03.07.1996 №270/96-ВР (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Згідно з вимогами частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами (абзац 2 частини 1 статті 26 Закону України "Про рекламу").

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015р. №667, Держпродспоживслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових: продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 22.05.2019р. №469 встановлено, що Головне управління здійснює контроль за дотриманням вимог законів України "Про рекламу" та "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" в межах наданих повноважень.

При вирішенні спірних правовідносин судом враховуються наведені у статті першій Закону України "Про рекламу" такі дефініції: - реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; - зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг; - рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження реклами; - розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами (під особою розуміється - фізична особа, в тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа будь-якої форми власності, представництво нерезидента в Україні).

Відповідно до Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003р. №2067, щит - тимчасовий або стаціонарний рекламний засіб, який використовується для розміщення реклами.

Частиною 1 статті 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з частиною другою цієї статті, відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть, зокрема: рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Таким чином, суб`єктом відповідальності за розповсюдження реклами може бути як рекламодавці, винні у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно, так і розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Частиною 6 ст.27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 7 ст.27 Закону України "Про рекламу", у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом першої інстанції встановлено і такі обставини підтверджені судом апеляційної інстанції, що після того, як ФОП ОСОБА_1 був розміщений на тротуарі наземний рекламний щит, до неї звернулися працівники Фастівської міської ради Київської області, які повідомили, що такий розміщений із порушенням законодавства та попередили про необхідність усунення вказаного порушення шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області із заявою про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами. У зв`язку із цим ФОП ОСОБА_1 підготувала та подала до ЦНАП ВК Фастівської міської ради Київської області відповідну заяву, у якій просила надати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами, а саме, одного наземного рекламного щита та трьох щитів, які мали б розміщуватися на фасаді будинку за адресою: АДРЕСА_1 . До вказаної заяви нею, серед іншого, було долучено зразки (ескізи) зовнішньої реклами.

Розглянувши вказану заяву ФОП ОСОБА_1 , у задоволенні такої було відмовлено.

Проте, як достовірно встановлено судом, надані ФОП ОСОБА_1 до Фастівської міської ради ескізи, які були долучені до заяви про надання дозволу на розміщення реклами, є ідентичними тим, що надавалися відповідачем до суду як доказ розміщення реклами без дозволу та порушення позивачем законодавства про рекламу.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Колегія суддів апеляційного суду на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшла переконання, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не доказав та не довів факт дійсного розміщення позивачем рекламних щитів на фасаді будинку.

Тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що рішення відповідача від 26.06.2019р. №42, №44, №46 за порушення вимог частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", та від 26.06.2019р. №43, №45, №47 за порушення вимог частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу", є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, являються необґрунтованими доводи апелянта (відповідача) щодо висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Крім цього, являються безпідставними вимоги апелянта (відповідача) щодо стягнення із ФОП ОСОБА_1 загальної суми штрафів у розмірі 10200 грн. згідно рішень від 26.06.2019 року №42, №43, №44, №45, №46, №47, оскільки питання стягнення штрафів не являється предметом спору у даній адміністративній справі.

Відносно висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині оскарження рішень відповідача від 26.06.2019р. №48 за порушення вимог частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу", та від 26.06.2019р. №49 за порушення вимог частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу", щодо наземного рекламного щита, то в цій частині рішення суду першої інстанції від 27.07.2020 року не оскаржене позивачем в апеляційному порядку.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи правильно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 27.07.2020 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Згідно п.6 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року у справі №500/316/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про визнання протиправними та скасування рішень - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 09.11.2020 року.