Справа № 640/8798/20
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

11 листопада 2020 року м. Київ № 640/8798/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді - Добрівської Н.А.,

під час розгляду в поряду спрощеного позовного провадження адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
до Головного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф270373-17 від 14.05.2019 про сплату недоїмки в сумі 21030,90 грн зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, складену Головним управлінням ДПС у м. Києві;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві привести у відповідність інтегровану картку платника з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування шляхом вилучення інформації щодо нарахування єдиного соціального внеску починаючи з 01.01.2017 року по 10.02.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження про повторний автоматизований розподіл від 23.10.2020 №707 та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2020 визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №640/8798/20 та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

З урахуванням вищевикладеного, справа підлягає прийняттю до провадження.

При вирішенні питання щодо можливості продовження розгляду даної справи, судом враховується наступне.

При вирішенні питання щодо можливості продовження розгляду даної справи, судом враховується таке.

Частиною 1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.4 ст.122 КАС України, Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до змісту положень п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (в редакції на час винесення оскаржуваного рішення) (надалі - Закон №2464-VI), єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону №2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст.2 цього Закону №2464-VI).

За положеннями ч.2 ст.2 Закону № 2464-VI, виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким за положеннями ст.1 Закону № 2464-VI є орган доходів і зборів та його територіальні органи (в частині адміністрування єдиного внеску), права та обов`язки органів доходів і зборів визначені статтями 12, 13, 14 Закону № 2464-VI.

Відтак, облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає виключно Закон № 2464-VI.

В силу вимог п.4 ч.1 ст.6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3 та абз.4 ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

За положеннями п.п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України, цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до п.п.1.3 ст.1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення Податкового кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Крім того, буквальне тлумачення п.56.18 ст.56, ст.102 Податкового кодексу України, на положеннях яких посилається контролюючий орган, дає підстави для висновку, що ці норми застосовуються виключно до платників єдиного внеску.

Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону № 2464-VI, строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №0740/1050/18, від 31.01.2019 у справі №802/983/18-а.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Предметом оскарження у даній справі є правомірність вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф270373-17 від 14.05.2019.

У позові зазначено, що в січні 2020 року позивачу стало відомо, що в нього арештований банківський рахунок, у зв`язку з чим він звернуся до Відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, де дізнався про те, що Головним управлінням ДПС у м. Києві винесено вимогу № Ф 270373-17 від 14.05.2019 про сплату недоїмки в сумі 21030,90 грн. 10.02.2020 господарська діяльність позивача, згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій та громадських формувань, була припинена. З метою отримання інформації про суму нарахованого єдиного соціального внеску по день припинення господарської діяльності 20.02.2020 позивач звернувся до відповідача із відповідним запитом. Листом від 18.03.2020 позивача було повідомлено, що станом на 13.03.2020 згідно даних інформаційної системи органів ДПС у позивача обліковується заборгованість по ЄСВ у сумі 29293,44 грн.

Одночасно, матеріали справи не містять відомостей про те, чи скористався позивач своїм правом на оскарження вимоги в адміністративному порядку.

Крім того, з огляду на дату винесення оскаржуваної вимоги та тверджень позивача про те, коли йому стало відомо про порушення свої прав свобод та інтересів, позивачем не надано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Дану позовну заяву направлено до суду через поштове відділення 17.04.2020.

Таким чином, враховуючи дату звернення позивача до суду з даним позовом 17.04.2020 (направлено через поштове відділення), позивачу необхідно надати пояснення про те, коли позивачу стало відомо про порушення своїх прав (свобод чи інтересів) та доказів на підтвердження такої інформації, а також заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого ч.4 ст.25 Закону №2464-VI, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

Водночас, суд попереджає позивача про те, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч.2 ст.123 КАС України).

Відповідно до частини тринадцятої статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно частини другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду пояснень про те, коли позивачу стало відомо про порушення своїх прав (свобод чи інтересів) та доказів на підтвердження такої інформації, а також заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з посиланням на обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із відповідним позовом з дотриманням строку, встановленого ч.4 ст.25 Закону №2464-VI, навести доводи на обґрунтування поважності причин пропуску строку та надати докази на підтвердження таких доводів.

З огляду на зазначене та керуючись ст.160, 161, ч.1 ст.169, ч.13 ст.171, ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти до провадження адміністративну справу №640/8798/20.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

3. Встановити позивачу семиденний строк з дня одержання даної ухвали для усунення недоліків.

4. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до ч.15 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили відповідно до ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.А. Добрівська