Справа № 340/3618/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року справа № 340/3618/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, вул. Соборна,7а, м. Кропивницький,25009

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №17 від 01.07.2020 року в частині визначення страхового стажу судді, без врахування 3 років стажу роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотку від суддівської винагороди;

2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області прийняти рішення про зарахування до її страхового стажу судді трьох років стажу (досвіду) роботи на посаді головного юрисконсульту та юридичного відділу Кіровоградської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" з визначенням загального відсотку в розмірі 56 % суддівської винагороди;

3) зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 11.06.2020р., виходячи з обрахунку стажу судді - 23 роки 04 місяці 16 днів, з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 56 %, з урахуванням раніше виплачених сум;

4) встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного письмового позовного провадження (без повідомлення сторін) (а.с.28-29).

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 08.10.2020 року ОСОБА_1 повернуто заяву про зміну предмету позову та продовжено процесуальний строк розгляду справи на 1 місяць до 08 листопада 2020 р. (а.с.39-40).

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у задоволенні позову, в якому зазначено, що, відповідно до приписів ст.137 Закону України №1402-VІІІ, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів, судді КСУ;2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, ВККС України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. Нормами ст. 142 Закону України №1402-VIII передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років, розмір довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді. Відповідно до вказаної вище норми на збільшення на 2 % грошового утримання судді відбувається тільки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років. Таким чином, на думку відповідача, поняття «стаж для отримання права на відставку» та «стаж суддів» за своєю суттю є різними поняттями. Адже для права на відставку враховується стаж в сукупності, в тому числі і стаж судді. Для збільшення на 2% грошового утримання судді враховується стаж на посаді судді понад 20 років. Оскільки позивач має стаж на посаді судді - 17 років 11 місяців 21 день, отже правових підстав для зарахування до страхового стажу на посаді судді позивача 3 років стажу роботи на посаді головного юрисконсульта Кіровоградської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" відповідач не має (а.с.33-34).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши доводи заяв по суті сторін, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Вищої Ради Правосуддя від 04.06.2020 року №1723/0/15-20 позивача звільнено з посади судді господарського суду Кіровоградської області з зв`язку з поданням зави про відставку (а.с.9-11)

Наказом Господарського суду Кіровоградської області від 05.06.2020 року №61-к ОСОБА_1 відраховано із штату суддів Господарського суду Кіровоградської області з 10.06.2020 року, у зв`язку з поданням заяви про звільнення у відставку(а.с.12).

23.06.2020 року позивач звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення їй довічного грошового утримання. До вказаної заяви, серед іншого, додано довідку №66 від 10.06.2020 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та розрахунок стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Так, згідно наданого розрахунку стаж судді ОСОБА_1 складає 23 роки 4 місяці 16 днів (а.с.14-15).

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області №17 від 01.07.2020 року позивачу визначено довічне грошове утримання, виходячи зі стажу на посаді судді - 20 років 03 місяці 23 дні, що призвело до порушення прав позивача, в частині зменшення розміру довічного грошового утримання.

Позивач, не погоджуючись з визначенням розміру її грошового забезпечення, звернулась з вказаними позовними вимогами до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 126 Конституції України незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

У статті 126 Конституції України зазначено, що підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі іменується - Закон України №1402-VIII).

Відповідно до пункту 25 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №1402-VІІІ, право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону України №1402-VІІІ, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною першою статті 116 Закону України №1402-VII передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Статтею 137 Закону України №1402-VIIІ передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абзацом 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону України №1402-VІІІ регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Так, до набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. №2453-VІ зазначені правовідносини регулювались Законом України від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі іменується - Закон України №2862-XII).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України №2862-ХІІ, кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" №584/95 від 10.07.1995р. передбачено зарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку, крім стажу трудової діяльності, визначеної в частині четвертій статті 43 Закону України "Про статус суддів" половини строку навчання на денному відділенні у вищих юридичних закладах та періоду проходження строкової військової служби.

Згідно з абзацом 2 пункту 3- Постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів", доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 р. № 545, до стажу роботи, що дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Таким чином, суд зазначає, що вказаними вище положеннями в сукупності було чітко передбачено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується період проходження строкової військової служби, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, а також час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях.

Вказані висновки узгоджуються із позицією колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 06 липня 2016 року №П/800/426/14 та постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 127/20301/17, від 06.03.2018 у справі № 308/6953/17, від 20.03.2018 у справі № 520/5814/17, від 22.03.2018 року справа № 520/5412/17, від 22.05.2018 у справі № 490/1719/17, від 12.07.2019 у справі №404/5988/17 та від 31.10.2019 №766/17221/16-а, від 15.01.2020 у справі №683/600/17, від 29.04.2020 у справі №426/12415/16-а.

Судом встановлено, що органом Пенсійного фонду до стажу роботи позивача на посаді судді зараховано виключно такі періоди роботи з 20.06.2002 року по 10.06.2020 року - на посаді судді Господарського суду Кіровоградської області.

За змістом наданого позивачем диплому серії НВ №042348 , виданого 25.06.1987р., позивач в 1982 році вступила до Білоруського державного університету та в 1987 році закінчила повний курс за спеціальністю правознавства з присвоєнням кваліфікації «юрист» (а.с.23).

Крім того, відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , дата заповнення 01.07.1987р.: Запис № 11 від 03.09.1998 - прийнята на посаду провідного юриста (наказ від 03.09.1998 №64-ос); запис №12 від 01.12.1998 - переведена на посаду головного юрисконсульта (наказ №84 - ос від 03.12.1998); запис №13 від 19.06.2002 р. - звільнена з посади головного юрисконсульта, за згодою сторін (а.с.18).

Підсумовуючи вищевикладене, робота на посадах провідного юриста та головного юрисконсульта Кіровоградської обласної дирекції Укрсоцбанку (після реорганізації - Кіровоградської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк") повинні зараховуватися до стажу роботи позивача на посаді судді.

Крім того, даний факт підтверджується розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданим Господарським судом Кіровоградської області в, в який включені спірні періоди роботи позивача (а.с.14-15).

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача безпідставно не зараховано вказані вище періоди до стажу роботи на посаді судді.

Таким чином, при визначенні періодів трудової діяльності, які зараховуються до стажу роботи на посаді судді відповідачем не враховано положення абзацу 4 пункту 24 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1402-VІІІ, яким регламентовано, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді, відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому, не зарахування певних періодів до стажу роботи на посаді судді позивача у випадку спірних правовідносин свідчить про бездіяльність органу Пенсійного фонду, а саме - невиконання органом Пенсійного фонду покладених на нього обов`язків щодо правомірного та обґрунтованого визначення стажу роботи на посаді судді, який впливає на розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що стаж роботи на посаді судді позивача складає 23 роки 4 місяців 16 днів, що суперечить визначеному відповідачем стажу роботи в кількості 20 років 03 місяці 23 дні (а.с.25).

Виходячи з наведеного, стаж позивачки на посаді судді становить 23 роки 4 місяців 16 днів, та розмір її довічного грошового утримання повинен складати 56% суддівської винагороди , обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому суд зазначає, що визначення відсоткового розміру (50%) був обрахований відповідачем, виходячи із визначення суддівського стажу позивачки 20 років.

Відповідно до положень п.25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016р., згідно якої право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу. В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Згідно вказаного положення, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України № 2-р/2020 від 18 лютого 2020 року були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зокрема зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

З урахуванням наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України".

Таким чином, згадані вище положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII втратили чинність з 18.02.2020 року.

Як наслідок, з 18.02.2020 р. на порядок обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці поширюються положення статті 142 Закону №1402-VIII.

Як встановлено судом, відповідно до рішення ВРП від 04.06.2020 року за №1723/0/15-20 позивач звільнена з посади судді господарського суду Кіровоградської області, в зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.9-11), а тому обчислення щомісячного довічного грошового утримання має здійснюватися відповідно до положень статті 142 Закону №1402-VIII.

Виходячи з наведеного, стаж позивачки на посаді судді становить 23 роки 04 місяці 16 дні, та розмір її довічного грошового утримання повинен складати 56 % суддівської винагороди , обчисленої відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому суд зазначає, що визначення відсоткового розміру (50%) був обрахований відповідачем виходячи із визначення суддівського стажу позивачки 20 років.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо фактичного «суддівського стажу» та «суддівського стажу для обрахунку щомісячного довічного утримання» через їх безпідставність, оскільки законодавство не розмежовує поняття «суддівський стаж» в розрізі його правозастосування (чи то при звільненні, чи то при обрахунку суми щомісячного довічного утримання»).

При вирішенні вказаної справи судом також враховано правові висновки щодо аналогічних правовідносинах, які викладені Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24 жовтня 2019 року (справа № 9901/2/19).

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірності винесення свого рішення у правовідносинах, з приводу яких подано позов, а тому, вказаний позов в цій частині підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що спірне рішення 17 від 01 липня 2020 року, яким визначено страховий стаж судді без урахування 3 років роботи (досвіду) за юридичною професією та як наслідок обрахунок загального відсотка 50 % від суддівської винагороди, винесене відповідачем з порушенням порядку та не у спосіб, визначений законом, а відтак в цій частині спірне рішення належить скасувати як протиправне.

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону 1402-VIIІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Збільшення страхового стажу на посаді судді на 3 роки є підставою для збільшення розміру загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку на 6 %.

Отже, на думку суду належним способом захисту, яким буде відновлено право позивача є зобов`язання відповідача прийняти рішення про зарахування до страхового стажу судді ОСОБА_1 період роботи за юридичною спеціальністю (досвід) - 3 роки - (загальний стаж - 23роки) та визначення розміру загального відсотку від суддівської винагороду на рівні 56%, з проведенням відповідного перерахунку та виплатою суми щомісячного грошового утримання з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, як встановлено судом, позивач звернулась до відповідача з заявою про призначення довічного грошового утримання - 23.06.2020 року, довічне грошове утримання призначено з 11.06.2020 року (а.с.25).

Отже, оскільки позивач звернулась з заявою 23.06.2020 р., відповідно перерахунок слід здійснити з дати звернення.

Стосовно встановлення судового контролю.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Однак зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, що може використовуватися залежно від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами. Тобто, встановлення судового контролю є правом суду, а не безумовним обов`язком.

В цьому контексті варто відзначити постанову Великої Палати Верховного Суду від 06.05.2019 р. у справі №826/9960/15, в якій суд відмовив у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю, оскільки заявник не довів, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач буде чинити перешкоди у виконані такого рішення.

У позовній заяви позивачем не було наведено жодного доводу на обґрунтування необхідності встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, а відтак суд відмовляє у встановлені судового контролю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірності свого рішення у правовідносинах, з приводу яких подано позов, а тому, вказаний позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі абзацу 1 частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області № 17 від 01 липня 2020 року в частині визначення страхового стажу судді без урахування трьох років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією та в частині обрахунку розміру щомісячного грошового утримання судді із загального відсотка від суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу судді ОСОБА_1 трьох років стажу (досвіду) роботи за юридичною професією на посаді провідного юриста та головного юрисконсульта Кіровоградської обласної філії АКБ "Укрсоцбанк" із визначенням загального відсотку в розмірі 56% суддівської винагороди.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 23 червня 2020 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 23 роки 04 місяці 16 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 56%, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ін.код - НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, 25009; ЄРДПОУ 20632802).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту.

Повний текст рішення складено та підписано 09.11.2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко