Справа № 140/12816/20
Суддя: Кирилюк В. Ф.
Дата ухвалення: 2020-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/394/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого - судді Кирилюк В.Ф., за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М., позивача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, інспектора муніципальної варти виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2020 року позивач звернувся з даним позовом до Волинського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року справу передано за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у червні 2020 року позивач звертався до відповідачів із проханням зазначити його в якості свідка та потерпілого у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , на що отримав відмову.

Вважаючи вказані дії неправомірними позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність інспектора муніципальної варти виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3 щодо не зазначення у протоколі прізвища, адреси ОСОБА_1 як свідка та потерпілого;

2) визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Луцької міської ради, яка полягає у: незалученні ОСОБА_1 в якості потерпілого до участі у справі про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_2 ; необ`єктивного та невсебічному перевірці заяв та скарг ОСОБА_1 ; невжитті заходів для припинення неправомірних дій громадянина ОСОБА_2 ; незабезпеченні поновлення порушених прав ОСОБА_1 , реального виконання прийнятних у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; невжитті заходів щодо відшкодування ОСОБА_1 завданих збитків.

3) зобов`язати виконавчий комітет Луцької міської ради: вжити заходів для припинення неправомірних дій громадянином ОСОБА_2 ; забезпечити поновлення порушених прав ОСОБА_1 , реального виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; вжити заходів щодо відшкодування ОСОБА_1 завданих збитків;

4) стягнути з відповідачів солідарно 330 721,00 грн. на користь ОСОБА_1 для відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, Виконавчий комітет Луцької міської ради, у письмовому відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання відповідачі не з`явилися, своїх представників не направили.

Заслухавши присутнього позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 03 червня 2020 року на громадянина ОСОБА_2 був складений протокол про адміністративне правопорушення №000926, відповідно до якого, останній притягувався до адміністративної відповідальності за те, що 03 червня 2020 року о 12 год. 00 хв. порушив Правила благоустрою м.Луцька, а саме самовільно, без відповідної дозвільної документації встановив малу архітектурну форму (паркан) на території загального користування по АДРЕСА_1 , чим порушив п.п.2.5.5.1.13 Правил та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.152 КУпАП (а.с.7).

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Луцької міської ради від 13 липня 2020 року №533, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Як слідує з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень та офіційного веб-сайту «Судова влада», наразі вищенаведена постанова оскаржується ОСОБА_2 в судовому порядку (справа Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/11704/20, провадження № 2-а/161/338/20).

З матеріалів справи слідує, що підставою для складання адміністративних матеріалів стосовно ОСОБА_2 стало звернення позивача ОСОБА_1 , який повідомив про самовільне та незаконне встановлення паркану. У зв`язку з цим ОСОБА_1 листом від 22 липня 2020 року №6.1-7/2527/2020 проінформували про факт складення протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 (а.с.5).

Надаючи правову оцінку доводам позивача про незаконність діянь відповідачів стосовно незалучення його потерпілим і свідком у вищенаведені справі про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

Статтею 152 КУпАП передбачено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів -

тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, у частині першій статті 269 КУпАП визначено, що потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.

Аналіз вищенаведених положень КУпАП дає суду змогу дійти висновку, що об`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст.152 КУпАП є суспільні відносини у сфері державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Вказаний об`єкт адміністративного правопорушення не передбачає наявності індивідуальної моральної, фізичної чи майнової шкоди будь-яким особам, а стосується порушення загальнообов`язкових правил поведінки у сфері благоустрою населених пунктів. В такому випадку суспільна небезпека діяння спрямована на шкоду загальним інтересам територіальної громади, а не індивідуальних осіб.

Це означає, що правопорушення передбачене ст.152 КУпАП не передбачає наявності потерпілих від нього, а тому відповідачі правомірно та обґрунтовано не залучили позивача в такому статусі до участі у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 .

Що стосується залучення позивача в якості свідка правопорушення, суд зазначає, що як виявлення свідків правопорушення особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, так і їх залучення безпосередньо органом, яким розглядає справу про адміністративне правопорушення, є їх дискреційними повноваження під час здійснення своїх процесуальних функцій стосовно притягнення осіб до адміністративної відповідальності. Тобто, відповідачі в даному випадку були вільними у визначенні переліку осіб, які вони вважали за потрібне залучити в якості свідків правопорушення, а права та законні інтереси позивача у сфері публічних відносин, в даному випадку, ніяким чином не зачіпаються та не порушуються.

Стосовно доводів ОСОБА_1 про «необ`єктивну та невсебічну перевірку його заяв та скарг», суд зазначає, що у відповідь на звернення позивача Виконавчим комітетом Луцької міської ради надані вичерпні відповіді, в тому числі стосовно причин незалучення його як свідком та потерпілим від правопорушення (а.с.5-6).

Щодо твердження ОСОБА_1 про «невжиття відповідачами заходів для припинення неправомірних дій громадянина ОСОБА_2 , незабезпечення поновлення порушених прав ОСОБА_1 , реального виконання прийнятних у зв`язку з заявою чи скаргою рішень», суд зазначає, що відповідачами, в межах покладених на них повноважень, були вжиті заходи щодо притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності. Інших повноважень у галузі охорони благоустрою населених пунктів, відповідачі, як виконавчі органи (посадові особи) місцевого самоврядування не мають, а позивач не конкретизує у позові, які ще дії повинні були вчинити відповідачі.

Що стосується тверджень позивача про «невжиття заходів щодо відшкодування ОСОБА_1 завданих збитків», суд зазначає, що до повноважень відповідачів не входить поновлення прав позивача та відшкодування завданих, на його думку, збитків з боку інших фізичних осіб. Якщо позивач переконаний, що його цивільні права та законні інтереси були порушені з боку інших осіб, він вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

З наведених мотивів суд дійшов висновку, що діяння відповідачів під час розгляду звернень та скарг ОСОБА_1 стосовно притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності були правомірними та обґрунтованими, а у задоволенні позову в частині вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні основних вимог, слід відмовити у задоволенні і похідної вимоги про стягнення моральної шкоди, адже протиправних діянь з боку відповідачів, як обов`язкового елементу моральної шкоди, судом не встановлено.

Керуючись ст.250 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Луцької міської ради, інспектора муніципальної варти виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачами у справі є: Виконавчий комітет Луцької міської ради, адреса місцезнаходження м. Луцьк, вул. Б.Хмельницького, 19

Інспектор муніципальної варти виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_3, адреса робочого місця м. Луцьк, вул. Б.Хмельницького, 19

Повний текст судового рішення складений та підписаний 11 листопада 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк