Справа № 440/6339/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 листопада 2020 рокум. ПолтаваСправа №440/6339/20

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Валентини Михайлівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 03 листопада 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Валентини Михайлівни, у якій позивач просив:

визнати протиправними дії приватного нотаріуса Ганночки В.М. щодо нотаріального посвідчення договору дарування частки квартири від 18.02.2020, укладеного позивачем (як дарувальником) із ОСОБА_2 (як обдаровуваною), зареєстрований у реєстрі за №302;

скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.02.2020, індексний номер 51187721.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналіз наведених норм процесуального закону є підставою для висновку, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Звертаючись до адміністративного суду з цим позовом позивач виходив з того, що предметом спору є перевірка законності дій нотаріуса як суб`єкта публічно-правових відносин, наділеного владними управлінськими функціями, а тому цей спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Однак, суд не погоджується з цими доводами відповідача з таких підстав.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів суд встановив, що приватним нотаріусом Ганночкою В.М. 18.02.2020 було посвідчено договір дарування частки квартири, укладений між ОСОБА_1 , як дарувальником, та ОСОБА_2 , як обдаровуваною. На підставі договору дарування приватним нотаріусом проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 1/2 квартири загальною площею 113,4 кв.м., житловою площею 59 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Предметом спору за цим позовом є правомірність дій приватного нотаріуса щодо посвідчення договору дарування між позивачем та третьою особою, а також рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51187721 від 18.02.2020, про державну реєстрацію за третьою особою права власності на 1/2 квартири, прийнятого на підставі такого договору.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, через те, що приватний нотаріус, як державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин з позивачем, адже спірне рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав третьої особи, а не позивача.

Скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №813/3599/16 та від 11.09.2019 у справі №815/4789/16.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у пункті 31 постанови від 15.10.2019 у справі №910/11212/18 зазначила, що спір про скасування рішення або запису про державну реєстрацію прав чи обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за іншою особою є приватноправовим і має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно цією особою. Належним відповідачем у такій справі є особа, щодо якої прийнято рішення або вчинений запис про державну реєстрацію прав чи обтяжень. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Отже, цей спір носить приватно-правовий характер, його виникнення не обумовлене виконанням відповідачем публічно-владних управлінських функцій відносно позивача, а пов`язане з реалізацією позивачем цивільного права щодо розпорядження нерухомим майном шляхом його дарування третій особі.

З урахуванням наведеного, такий спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, на нього не поширюється юрисдикція адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Оскільки вирішення цього спору по суті є неможливим без надання правової оцінки договору дарування частки квартири, укладеного між позивачем та третьою особою, а посвідченого відповідачем як приватним нотаріусом - державним реєстратором прав на нерухоме майно, його вирішення має розглядатись у порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції місцевого загального суду.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За таких обставин, у відкритті провадження у справі за цим позовом належить відмовити.

Керуючись статтями 4, 19, 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки Валентини Михайлівни, третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування рішення.

Роз`яснити позивачу право звернутись з цим позовом до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.

Копію ухвали надіслати ініціатору звернення разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Копію позовної заяви залишити в суді.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полтавський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кукоба