Справа № 826/8374/17
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м. Київ № 826/8374/17

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Трейд-Факторі»
доЕнергетична митниця ДФС
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прем`єр-Ліга» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Енергетичної митниці ДФС (надалі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.03.2017 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.07.2017 відкрито провадження, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що рішення контролюючого органу про визначення коду товару було оскаржено позивачем в судовому порядку, внаслідок чого позивач мав право не подавати додаткову митну декларацію до вирішення судом питання щодо правомірності рішення про визначення коду товару.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись при цьому на те, що судом не приймалось ухвал про вжиття заходів забезпечення позову в частині зупинення дії рішення митного органу про визначення коду товару, внаслідок чого позивач був зобов`язаний подати додаткову митну декларацію у визначені строки, чого, однак зроблено не було, внаслідок чого застосування до позивача штрафу є цілком правомірним.

За таких обставин відповідач просить суд в позові відмовити.

Судом здійснено заміну назви первісного позивача на ТОВ «Трейд-Факторі», оскільки відповідно до інформації ЄДР, станом на час вирішення спору по суті заявлених позовних вимог, назву позивача змінено.

Справа розглянута в порядку письмового провадження у відповідності до положень ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції до 15.12.2017, а рішення постановлене з урахуванням п. 10 частини першої Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2017 року відповідачем на підставі акта про неподання додаткової митної декларації за тимчасовою МД від 10.02.2016 №903010002/2016/001024 від 13.03.2017, винесено наступне оскаржуване податкове повідомлення-рішення, а саме:

- , яким позивачу на підставі п.120.1 Податкового кодексу України визначено суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 170,00 грн.

Як вбачається з акта про неподання додаткової митної декларації та письмових заперечень відповідача, підставою для винесення оскаржуваного ППР, стали наступні обставини.

Так, 10.02.2016 ТОВ «Прем`єр Ліга» () оформило тимчасову митну декларації «ІМ40ТН» № 903010002/2016/001024 із зобов`язанням подати додаткову митну декларацію протягом 45 днів з дати випуску товарів, у разі якщо під час митного оформлення товарів митним органом брались проби (зразки) товару для проведення дослідження у лабораторії.

Станом на 13.03.2017 додаткову митну декларацію до митного органу не подано, чим порушено вимоги статей 260, 261 Митного кодексу України.

Позивачем вказані обставини не заперечуються, натомість позивач звертає увагу суду на те, що за наслідками подання тимчасової МД, митним органом було відібрано проби імпортованого товару з метою підтвердження / спростування коду УКТЗЕД, який визначений декларантом.

В подальшому митним органом було винесено рішення про визначення коду товару, яким відповідні коди УКТЗЕД були скориговані.

Оскільки позивач оскаржив відповідне рішення митного органу про визначення коду товару до суду, то Товариство вважає, що мало право не подавати додаткову МД до вирішення судом питання щодо правомірності рішення про визначення коду товару, внаслідок чого спірне ППР є неправомірним.

За таких обставин позивач звернувся до суду з даним позовом і просить його задовольнити.

Слід зазначити, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.12.2018 № 826/3974/16, яке набрало законної сили, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прем`єр-Ліга» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Енергетичної митниці Державної фіскальної служби про визначення коду товару від 24 лютого 2016 року №КТ-909-2016 в частині визначення на частину товару коду УКТ ЗЕД .

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач (покупець) уклав із компанією «BMP Trading GmbH» (Німеччина) (продавець) контракт від 15 грудня 2015 року №069/15/ВМР/PL/Term, за умовами якого продавець продав, а покупець купив продукцію виробництва Білоруського газопереробного заводу РУП «Білоруснефть» , який поставляється наливом в залізничних або автомобільних цистернах.

Згідно з додатком №7 від 19 січня 2016 року до контракту від 15 грудня 2015 року №069/15/ВМР/PL/Term, продавець продав, а покупець купив з відвантаженням в період з 01 лютого 2016 року по 29 лютого 2016 року скраплений газ марки пропан-бутан автомобільний (ПБА).

До митного оформлення позивачем було подано декларацію ІМ 40 (типу ЕЕ - попередня МД) №903010002/2016/000929.

В подальшому, згідно з електронною митною декларацією від 10 лютого 2016 року №903010002/2016/000983 позивачем ввезено на митну територію України товар « 1. Газ вуглеводневий скраплений, фракція пропан-бутан (марка ПБА) з вмістом пропану 50,76-51.72 мас.%; сума бутанів і бутиленів 45,80-46,91 мас.%, ізобутану 8,31-8,54 мас.%; норм.бутану 37,49-38,37 мас.%, СТБ 2262-2012. Виробник: РУП «Білорусьнефть», Білоруський газопереробний завод, м. Речіца. Країна виробництва BY. Налив. Вага 71,840 тис.кг. Торгівельна марка відсутня.» та « 1. Газ вуглеводневий скраплений, фракція пропан-бутан (марка ПБА) з вмістом пропану 44,79-463,72 мас.%; сума бутанів і бутиленів 50,21-53,13 мас.%, ізобутану 6,85-7,44 мас.%; норм.бутану 43,20-45,77 мас.%, СТБ 2262-2012. Виробник: РУП «Білоруснефть», Білоруський газопереробний завод, м. Речіца. Країна виробництва BY. Налив. Вага 271,160 тис.кг. Торгівельна марка відсутня.» з кодом товару за УКТ ЗЕД 2711 13 97 00.

Митним органом було здійснено відбір проб імпортованого товару.

З метою уникнення простою ЖД цистерн та користуючись своїм правом, наданим Положенням про митні декларації, позивачем 10.02.2016 було подано декларацію ІМ 40 (типу ТН - тимчасова митна декларація) №903010002/2016/001024 до декларації №903010002/2016/000929, за якою товар випущено у вільний обіг.

Частинами 1-3 ст.260 Митного кодексу України визначено, що якщо декларант або уповноважена ним особа не володіє точними відомостями про характеристики товарів, необхідні для заповнення митної декларації у звичайному порядку, вона може подати органу доходів і зборів тимчасову митну декларацію на такі товари за умови, що вона містить дані, достатні для поміщення їх у заявлений митний режим, та під зобов`язання про подання додаткової декларації у строк не більше 45 днів з дати оформлення тимчасової митної декларації.

Якщо під час митного оформлення товарів за тимчасовою митною декларацією органом доходів і зборів бралися проби (зразки) цих товарів для проведення їх дослідження (аналізу, експертизи) і рішення органу доходів і зборів за результатами такого дослідження (аналізу, експертизи) не може бути прийнято у 30-денний строк з дня оформлення тимчасової митної декларації, цей строк продовжується органом доходів і зборів, але не більше ніж на 15 днів.

Для випуску товарів відповідно до заявленого митного режиму за тимчасовою митною декларацією застосовуються курси валют, визначені відповідно до статті 3 1 цього Кодексу, заходи тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, чинні на дату прийняття органом доходів і зборів тимчасової митної декларації для оформлення. Якщо декларант не володіє точними відомостями, необхідними для визначення ставок митних платежів, для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.

Як встановлено вище, тимчасова декларація була подана 10.02.2016. Рішення про визначення коду товару №КТ-909-2016 прийнято 24 лютого 2016 року, тобто в межах законодавчо визначеного строку.

Частиною 1 ст.261 Митного кодексу України передбачено, що у разі подання відповідно до статей 259 і 260 цього Кодексу попередньої, тимчасової або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати органу доходів і зборів додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Разом з тим, ст.346 Митного кодексу України врегульовано питання щодо підстав та порядку проведення органами доходів і зборів документальних виїзних перевірок.

Зокрема, п.3 ч.7 ст.346 Митного кодексу України встановлено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка підприємства, яка не передбачена планами роботи органу доходів і зборів і може проводитися за наявності хоча б однієї з таких обставин: підприємством не подано в установлений строк митну декларацію.

В рамках спірних правовідносин відсутні докази проведення контролюючим органом позапланової виїзної перевірки позивача в зв`язку з не поданням в установлений строк митної декларації.

Фактично, оскаржуване ППР прийнято на підставі акта про неподання додаткової митної декларації, що складений заступником начальника митного поста «Київ-енергетичний» Антонюк А.А., форма якого нормативно не затверджена та Митним кодексом України не передбачена.

Відтак, оскільки контролюючим органом порушено процедуру проведення контрольного заходу та встановлення обставин щодо не подання позивачем митної декларації у визначений строк, суд приходить до висновку, що дана обставина є самостійною та достатньою підставою для визнання протиправним та скасування спірного ППР.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва, з урахуванням вимог встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.03.2017 №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейд-Факторі» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот грн 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Енергетичної митниці ДФС.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТРЕЙД-ФАКТОРІ» (ідентифікаційний , адреса: 49069, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 92, офіс 237).

ЕНЕРГЕТИЧНА МИТНИЦЯ ДФС (ідентифікаційний , 04215, місто Київ, ВУЛИЦЯ СВІТЛИЦЬКОГО, будинок 28А).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович