Справа № 400/3711/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3711/19

Головуючий в 1 інстанції Устинов І.А. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Миколаїв 26 березня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» до Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Державній податковій службі України та Головному управлінню Державної податкової служби у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення № 1286402/41938393 від 23 вересня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної; зобов`язання зареєструвати податкову накладу № 10 від 31 серпня 2019 року днем її подання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, так як податковим органом у межах спірних правовідносин правомірно зупинено реєстрації податкової накладної позивача № 10 від 31 серпня 2019 року, оскільки позивач відповідав критеріям ризикованості платника податків.

Крім того, апелянт вважає, що за наслідком отримання пояснень та доказів від позивача ним правомірно відмовлено у здійснені реєстрації отриманої податкової накладної, так як позивачем не надано всіх необхідних первинних документів, які підтверджують реальність проведених операцій, для прийняття рішень про реєстрацію його податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, розрахункових та банківських документів.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно договору оренди № 12/03-19 від 12 березня 2019 року ТОВ «Престиж Пром» орендовано у ПП «Нікос-Люкс» нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, загальною площею 691,6кв.м.

Внаслідок чого, ПП «Нікос-Люкс» складено податкові накладні щодо надання в оренду приміщень, які зареєстровано в ЄРПН.

При цьому, 01 квітня 2019 року ТОВ «Престиж Пром» укладено з ТОВ «Макси-Пром» договір № 01-12, за умовами якого позивач зобов`язався надати в суборенду нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, загальною площею 100 кв.м.

Надання в оренду приміщення підтверджується актом надання послуг № 109 від 31 серпня 2019 року.

Внаслідок чого, 31 серпня 2019 року позивачем складено податкову накладну № 10 та 10 вересня 2019 року направлено відповідну накладну на реєстрацію до органів ДПС.

В свою чергу, податковим органом зупинено реєстрацію отриманої накладної на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України, що підтверджується відповідною квитанцією № 1 від 10 вересня 2019 року.

При цьому, податковим органом у квитанції зазначено, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», а також пп. 2.1 п. 2 «Критеріїв ризикованості здійснення операцій».

Внаслідок чого, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В свою чергу, позивачем 18 вересня 2019 року направлено на адресу податкового органу регіонального рівня письмові пояснення щодо спірної операції та відповідні документи, підтверджуючі реальність проведених операцій.

Проте, 23 вересня 2019 року податковим органом регіонального рівня прийнято рішення № 1286402/41938393 про відмову в реєстрації податкової накладної № 10 від 31 серпня 2019 року, так як платником податків не надано розрахункових документів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням товариство звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваного рішення про відмову у здійсненні реєстрації спірної податкової накладної, з яким частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно п. 201.1. ст. 201 ПК України, платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 201.2 ст. 201 ПК України, форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, згідно пп. 4 п. 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно п. 1.6 Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій зареєстровані в ДФС за № 1962/99-99-29-01-01 від 07 серпня 2019 року, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс);

в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин податковим органом зупинено реєстрацію складеної ТОВ «ПРЕСТИЖ ПРОМ» податкової накладної від 31 серпня 2019 року № 10 за наслідком здійснення своєї господарської діяльності з контрагентом ТОВ «МАКСИ-ПРОМ».

Між тим, з вищевикладених положень податкового законодавства вбачається, що складені платниками податків податкові накладні підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

При цьому, встановлений ПК України обов`язок з реєстрації податкових накладних носить імперативний характер та безумовно має виконуватись відповідними платниками податків.

В свою чергу, зупиняючи реєстрацію податкових накладних товариства податковим органом зазначено, що подані накладні відповідають вимогам п. 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку і здійснення операцій.

Проте, всупереч вищевикладеним вимогам, податковим органом не конкретизовано, який саме критерій ризиковості платника податків, зазначений у п. 1.6 Критеріїв, ним вбачається у поданих позивачем накладних.

Між тим, у разі зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право направити податковому органу письмові пояснення та копії документів, що на його думку підтверджують факт здійснення спірної господарської операції.

В даному випадку, при зупинці реєстрації податкової накладної товариства, останньому запропоновано надати додаткові пояснення та/або копії документів для прийняття рішення про реєстрацію його податкової накладної.

При цьому, податковим органом не зазначено повного переліку документів, які повинен надати позивач для здійснення реєстрації податкової накладної.

В свою чергу, товариством у встановлені строки, після зупинення реєстрації його накладних, подано до податкового органу відповідні документи, із зазначенням обставин продажу спірного товару.

Проте, за наслідком отримання відповідних документів, податковим органом прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкових накладних, так як товариством не надано усіх документів щодо спірної операції.

Між тим, надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню податкового органу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

При цьому, податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено з яких фактичних підстав ним зроблено висновок про ризиковість проведених операції, а також не зазначено обґрунтованих мотивів неприйняття наданих йому документів.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, так як податковим органом не доведено правомірності оскаржуваних рішень, з чим погоджується колегія суддів.

В даному випадку, вищевикладений висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2018 року (справа № 811/1669/17).

Крім того, варто зазначити, що з метою перевірки обставин на яких ґрунтуються позовні вимоги товариства, судом зібрано копії документів, надані для реєстрації спірної податкової накладної.

Так, згідно договору оренди № 12/03-19 від 12 березня 2019 року ТОВ «Престиж Пром» орендовано у ПП «Нікос-Люкс» нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, загальною площею 691,6 кв.м.

Згідно акту приймання-передачі нежитлових приміщень від 12 березня 2019 року позивачу передано відповідні приміщення в оренду, загальною площею 691,6 кв.м.

Згідно акту надання послуг № 1022 від 31 серпня 2019 року позивачем за оренду нежитлових приміщень сплачено 45 000,00 грн. з ПДВ.

Внаслідок чого, ПП «Нікос-Люкс» складено податкову накладну № 1196 від 31 серпня 2019 року.

З іншого боку, 01 квітня 2019 року ТОВ «Престиж Пром» (в особі орендаря) укладено договір суборенди нежитлових приміщень № 01-02 з ТОВ «Макси-пром» (в особі суборендаря), відповідно до п. 1.1 якого орендар зобов`язується передати, а суборендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування (оренду) приміщення, розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Кагатна, 1/10, площею 100 кв.м.

Згідно п. 2.2. Договору, суборендар зобов`язаний сплачувати орендарю орендну плату авансовими платежами до 1 числа поточного місяця.

Відповідно до акту надання послуг № 109 від 31 серпня 2019 року ТОВ «Престиж Пром» надано в суборенду ТОВ «Макси-пром» нежитлове приміщення.

В свою чергу, враховуючи зібрані документи, колегія суддів вважає їх достатніми для здійснення реєстрації спірної податкової накладної, що виписана позивачем за наслідком надання послуг (першою подією) своєму контрагенту ТОВ «Макси-пром».

При цьому, відповідно до вимог п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, факт підписання вищевказаного акту надання послуг вважається першою подією у розумінні положень ПК України та є достатньою підставою для реєстрації відповідної податкової накладної без підтвердження факту оплати відповідних послуг.

Між тим, як встановлено колегію суддів, станом на момент прийняття оскаржуваного рішення суду першої інстанції, матеріали справи не містили копії оскаржуваного рішення Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області № 1286402/41938393 від 23 вересня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 10 від 31 серпня 2019 року, складеної ТОВ «Престиж Пром» 31 серпня 2019 року.

В свою чергу, колегією суддів витребувано оскаржуване рішення та надано йому відповідну правову оцінку.

Тому, колегія суддів вважає, що здійснюючи розгляд даної справи, без дослідження змісту оскаржуваного рішення, судом першої інстанції грубо порушено вимоги КАС України, а тому наявні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення з прийняттям нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області задовольнити частково.

Скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26 березня 2020 року, прийнявши у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром».

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 23 вересня 2019 року №1286402/41938393.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 10 від 31 серпня 2019 року за датою її подання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» (вул. Кагатна, 1-К, м. Миколаїв, 54007, ) судовий збір, у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, 8, м. Київ 53, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Пром» (вул. Кагатна, 1-К, м. Миколаїв, 54007, ) , у сумі 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.