Справа № 200/7249/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 р. Справа№200/7249/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу в розмірі 333713,80 гривень,

встановив:

05.08.2020 Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43142826), позивач, звернуся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 (знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 333713,80 гривень, а саме: 231035,31 гривень, код платежу 14030800 (акцизний податок з ввезених транспортних засобів, крім мотоциклів); 17647,32 гривень, код платежу 15010200 (мито на товари, які ввозяться громадянами); 85031,17 гривень, код платежу 14070100 (ПДВ з ввезених на територію України товарів).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем наявна сума податкового боргу у розмірі 333713,80 гривень, а саме:

- 231035,31 гривень - акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) (код платежу 14030800);

- 17647,32 гривень - мито на товари, які ввозяться громадянами (код платежу 15010200);

- 85031,17 гривень - ПДВ з ввезених на територію України товарів (код платежу 14070100).

Платником не виконуються належним чином обов`язок щодо своєчасної та в повному обсязі сплати податкових зобов`язань, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. З клопотаннями або заявами потягом розгляду справи до суду не звертався.

Копії ухвали про розгляд справи направлено поштою на вказану позивачем адресу відповідача: АДРЕСА_1 , та повернуто до суду поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 12.10.2020. У зв`язку з чим, судом опубліковано на офіційному сайті суду ухвалу про відкриття провадження у справі №200/7249/20-а від 07.09.2020.

Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За правилами частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Головне управління Державної податкової служби Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право, зокрема звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідач, ОСОБА_1 , є громадянином України, відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Краматорським МВ ГУ ДМС України в Донецькій області 19.02.2015, має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Станом на 15.06.2020 за ОСОБА_1 обліковується податковий борг у розмірі 333713,80 гривень, який виник у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань нарахованих на підставі податкових повідомлень-рішень та пені відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, з наступних платежів:

- 231035,31 гривень - акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) (код платежу 14030800), податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 02.11.2018 (а.с. 47) (направлено поштою та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 50), прийнято на підставі акта перевірки від 13.09.2018 №1011/05-99-13-04/ НОМЕР_1 (а.с. 31-43) (направлено поштою та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 44), пеня (а.с. 54);

- 17647,32 гривень - мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами (код платежу 15010200), податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 02.11.2018 (а.с. 45) (направлено поштою та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 50), прийнято на підставі акта перевірки від 13.09.2018 №1011/05-99-13-04/ НОМЕР_1 (а.с. 31-43) (направлено поштою та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 44), пеня (а.с. 54);

- 85031,17 гривень - ПДВ з ввезених на територію України товарів (код платежу 14070100), податкове повідомлення-рішення (форма «Р») № від 02.11.2018 (а.с. 46) (направлено поштою та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 50), прийнято на підставі акта перевірки від 13.09.2018 №1011/05-99-13-04/ НОМЕР_1 (а.с. 31-43) (направлено поштою та повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 44), пеня (а.с. 54).

Відповідно до пункту 42.2 статті 42, абзацу 6 пункту 42.4 статті 42 Податкового кодексу України акт перевірки від 13.09.2018 №1011/05-99-13-04/ НОМЕР_1 та податкові повідомлення-рішення №, №, № від 02.11.2018 вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на адресу відповідача надсилався корінець податкової вимоги форми «Ф» від 28.12.2018 №731-17 (а.с. 6), який отримано позивачем 10.01.2019 (а.с. 6).

Податкові повідомлення-рішення та податкова вимога не оскаржувались відповідачем в адміністративному чи судовому порядку.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Інтегрованою карткою платника податків підтверджується наявність боргу: з акцизного податку з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) (код платежу 14030800) у розмірі 231035,31 гривень; з мита на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами (код платежу 15010200) у розмірі 17647,32 гривень; з податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів (код платежу 14070100) у розмірі 85031,17 гривень; у загальній сумі 333713,80 гривень.

Податковий борг станом на день розгляду справи не сплачений.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.36.1, п.36.2 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Грошовим зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп.14.1.39 п.39.14. ст.39 Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України, штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності;

Відповідно до пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з пп. 14.1.157 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності

Пунктом 57.3 ст.57 ПК України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно з пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Відповідно до приписів п.59.1. ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Оскільки відповідачем не було погашено суми грошових зобов`язань, тому в силу п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, ці суми набули статусу податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.3 ст.95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Виходячи з вимог законодавства несплачений платником податків податковий борг підлягає стягненню з такого платника.

Вирішуючи спір судом враховані правові висновки, що викладені у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року в справі №807/495/17, де Суд аналізуючи процесуальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, які визначають предмет доказування у справі (ч. 1 ст. 138 Кодексу в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року, а натепер аналогічні положення містить ч. 2 ст. 73 Кодексу), згідно з якими предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, дійшов висновку, що з огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених Податковим кодексом України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз. Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Щодо некоректно вказаних позивачем номера та дати податкового повідомлення-рішення, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом вище, Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області податковим повідомленням-рішенням (форма «Р») № від 02.11.2018 встановило суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами (код платежу 15010200).

Таким чином, вказані позивачем в позові номер та дата податкового повідомлення-рішення (форма «Р») щодо встановлення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами (код платежу 15010200) № від 02.11.2019, є опискою.

Дотримання податковим органом встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку підтверджується податковою вимогою.

Суд бере до уваги, що позивачем була дотримана процедура формування та направлення податкової вимоги, податкових повідомлень-рішень.

Суд також звертає увагу, що відповідачем не оскаржена ані податкова вимога, ані податкові повідомлення-рішення, які були належним чином отримані, відповідно до вимог чинного податкового законодавства.

Таким чином, враховуючи, що відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив суму податкового боргу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Згідно вимог частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2-15, 31-32, 72-80, 139, 160-161, 168, 171, 241-246, 255, 263, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) до ОСОБА_1 (знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в розмірі 333713,80 гривень, а саме: 231035,31 гривень, акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) (код платежу 14030800); 17647,32 гривень, мито на товари, які ввозяться громадянами (код платежу 15010200); 85031,17 гривень, ПДВ з ввезених на територію України товарів (код платежу 14070100).

Рішення судом складено та підписано 06.11.2020.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна