Справа № 621/2475/20
Суддя: Філіп'єва В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 621/2475/20

Провадження 2-а/621/33/20

04 листопада 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя - Філіп`єва В.В.,

за участі секретаря судового засідання Лацько А.С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності учасників справи позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою (адміністративним позовом), з подальшими уточненнями від 22.09.2020 року, до Управління патрульної поліції в Харківській області, в якому просить визнати дії інспектора 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Воровик О.В. протиправними.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01 серпня 2020 року, близько 20:46 години, в місті Харків по Московському проспекту інспектором патрульної поліції ОСОБА_2 його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за відсутній (прострочений) страховий поліс на керований ним транспортний засіб ВАЗ 2108, з чим він (позивач) був згоден і не заперечував та не оскаржував це рішення. Однак в подальшому інспектор ОСОБА_2 заборонив позивачеві керувати автомобілем до придбання страхового полісу, обмеживши його особисту свободу більше години, заборонивши вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися, що, на думку позивача, є порушенням Закону України «Про свободу пересування» від 11.12.2003 року та перевищенням службових повноважень посадової особи Відповідача. Зазначив, що з відповідною скаргою звертався до Департаменту патрульної поліції в Харківській області, звідки йому надійшло повідомлення, що поліцейські діяли в межах повноважень та відповідно до покладених на них обов`язків. З такою відповіддю позивач не погоджується, оскільки відсутність страхового полісу не створює перешкоди і не складає загрозу безпеці дорожньому руху, а тому, відповідно до п.2.9 Правил дорожнього руху, до нього як до водія жодних заборон керувати автомобілем не стосувалось, в зв`язку з чим просив визнати дії суб`єкта владних повноважень - інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області 4 батальйону 6 роти лейтенанта поліції Воровик Олександра В`ячеславовича - протиправними. (а.с.1, 12)

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 11 вересня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків.

24 вересня 2020 року, після подання позивачем уточненої позовної заяви з додатками, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Встановлено строк відповідачеві для надання відзиву на позовну заяву, а позивачеві відповіді на відзив.

Позивач в судове засідання не з`явився, в зв`язку з запобіганням поширення коронавірусної хвороби в Україні подав заяву про розгляд справи без його участі та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач Управління патрульної поліції в Харківській області своїм правом на подання відзиву не скористався, будь-яких інших заяв не подавав, тому суд, відповідно до ч.6 статті 162, ч.5 статті 205 КАС України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 статті 229 КАС України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2911626 від 01.08 2020 року, час розгляду: 20:59, місце розгляду: місто Харків, проспект Московський, 307, складеної інспектором УПП в Харківській області лейтенантом поліції Воровик О.В., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_1 , в темну пору доби з неувімкненим світлом фар, чим порушив п.19.1 Правил дорожнього руху, та не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1.г Правил дорожнього руху, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При розгляді адміністративної справи відповідальною особою прийнято рішення про накладення на водія адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень. Роз`яснено водієві його права та обов`язки, строки оскарження, вручено копію постанови, що підтверджується підписом водія Пуць І.В (позивача).

Одночасно з копією постанови надано копію квитанції про сплату штрафу водієм ОСОБА_1 відповідно до постанови серії ЕАМ № 2911626 в сумі 425,00 гривень, яка містить підпис платника (а.с.14)

Відповідно до печатної роздруківки електронного ресурсу polis.ua, 01 серпня 2020 року, о 22:05 годині, позивачем замовлено послугу з оформлення страхового полісу від GUARDIAN, номер договору 200797142, страховий платіж 379,00 грн, дата початку дії договору 02.08.2020 року (а.с.18-20)

З вказаних письмових доказів вбачається, що дійсно 01 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом ВАЗ 2108, д.н.з НОМЕР_1 , не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1.г Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вину у вчиненні скоєного адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в постанові, позивач визнав, та сплатив штраф на місці, що підтверджується наданою квитанцією і кореспондується з твердженнями позивача в уточненій позовній заяві про відсутність заперечень цього факту та неоскарження постанови (а.с.12)

Крім того, в самій позовній заяві по даній адміністративній справі позивач не просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2911626 від 01.08 2020 року з мотивів її незаконності, а просить визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень інспектора УПП в Харківській області лейтенанта поліції Воровик О.В. по забороні позивачу керувати автомобілем до придбання страхового полісу, чим, на думку позивача, було допущено порушення його прав згідно з Законом України «Про свободу пересування…» від 11.12.2003 року .

Відповідно до ч.2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому вказаний обов`язок відповідача, за змістом ч.4, ч.5 цієї ж статті, не звільняє позивача від обов`язку подати всі наявні в нього докази на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ч.2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктами 8, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція, відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу, та / або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до абзацу 2 ч.2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством,- страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом положень ч.1 статті 37 Закону України «Про дорожній рух», забороняється експлуатація транспортних засобів без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»)

Згідно статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно положень пункту 21.3 статті 21 цього ж Закону, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.

Згідно п.21.2 21.4 статті 21 вказаного Закону, контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 53 цього ж Закону, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналізуючи положення вище зазначених норм законодавства в сфері регулювання дорожнього руху, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про визнання дій посадової особи Відповідача щодо заборони йому керування автомобілем до придбання страхового полісу протиправними, оскільки цими нормами прямо заборонено експлуатацію транспортних засобів без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, а контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється уповноваженими особами відповідних підрозділів Національної поліції.

Аналогічний висновок міститься в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.11.2019 року по справі № 522/22180/16-а, який зазначив, що « п.42 Імперативні приписи абзацу другого частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух" і пункту 21.3 статті 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" та статтею 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.»

За приписами ч.5 ст. 242 КАС України при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.1-ч.3 статті 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст..ст. 2, 9, 13-14, 72-79, 90, 162, 165, 202, 229, 242-245, 255 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про визнання дій інспектора 4 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Воровик О.В. протиправними - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області до Другого апеляційного адміністративного суду (м.Харків, майдан Театральний, 1) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ПІБ) учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції НПУ в Харківській області, юридична адреса: місто Харків, вул.Шевченка, 315-А

Повний текст рішення складено 04 листопада 2020 року

Суддя В.В. Філіп`єва