Справа № 380/3137/20
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3137/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Карп`як О.О., секретар судового засідання Терлецький О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зимноводівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Зимноводівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області (81110, Львівська обл., Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Шухевича, 83) в якому просить суд:

- зобов`язати Зимноводівську сільську раду ОТГ Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- визнати протиправною бездіяльність Зимноводівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Ухвалою від 24.04.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою від 18.05.2020 у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовлено, продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня закінчення карантинних заходів, запроваджених нормативними актами України.

Ухвалою від 17.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою про відкриття провадження у справі відповідачу встановлено строк для подання відзиву до суду протягом 15 днів з дня вручення вказаної ухвали.

Ухвалою від 08.07.2020 року задоволено клопотання представника відповідача та продовжено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву на 5 днів з дня закінчення карантинних заходів, запроваджених нормативними актами України.

Окрім того, Постановою КМ України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", установлено на усій території України карантин з 12.03.2020 року.

Відповідно до п. 3 Розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В той же час, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-ІХ від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX опубліковано в газеті "Голос України" 16.07.2020.

Ухвалою від 14.09.2020 призначено справу до судового розгляду по суті на 30.09.2020 року та витребувано у відповідача належним чином завірені копії заяви ОСОБА_1 від 02.10.2019 з додатками та копію рішення, прийнятого за результатами розгляду вказаної заяви.

Ухвалою від 30.09.2020 розгляд справи відкладено на 02.11.2020 о 13:30.

02.10.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

Того ж дня на адресу суду надійшло клопотання відповідача про долучення доказів на виконання ухвали суду від 14.09.2020, до якої долучено копію заяви ОСОБА_1 із додатками від 02.10.2019 та копія листа від 29.10.2019 №1465.

Сторони в судове засідання, призначене на 02.11.2020 не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№724, 732.

29.10.2020 на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без її участі за наявними в справі матеріалами.

Тому, з врахуванням положень ст.205 КАС України, суд розглядає справу буз участі представників сторін за наявними у матеріалах справи доказами.

Позиція позивача:

02.10.2019 позивачем була подана до відповідача заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального будівництва житлового будинку в с. Лапаївка, орієнтованою площею 0,10 га з відповідними графічними матеріалами (ДПТ, викопіювання з публічної кадастрової карти), на яких було позначене бажане нею місце розташування земельної ділянки. Відповідач листом №1465 від 29.10.2019 відмовив їй у наданні такого дозволу, не прийнявши на сесії жодного рішення з цього питання. На її запити інформації щодо прийнятого рішення з порушеного нею питання не надав. Вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду ним її заяви. Тому, просить зобов`язати відповідача повторно розглянути подану нею заяву від 02.10.2019 року.

Заперечення відповідача:

Відповідач вважає позовну заяву необґрунтованою і такою, що побудована на неправильному застосуванні норм матеріального права та такою, що суперечить земельному законодавства та принципам місцевого самоврядування з наступних причин. Заяву позивача про надання дозволу на розроблення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтованою площею 0, 10 га для будівництва та обслуговування житлового будівництва та господарських споруд було розглянуто 22.10.2019 на засіданні постійної комісії з питань містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин та на сесії Зимноводівської сільської ради 24.10.2019. Згідно висновку з протоколу від 22.10.2019 засідання комісії з питань містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин, комісією було рекомендовано сесії сільської ради відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будівництва та господарських споруд у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам закону. 24.10.2019 на дев`ятій сесії сьомого демократичного скликання Зимноводівської сільської ради розглядалась заява ОСОБА_1 щодо виділення земельної ділянки та за результатами депутатського голосування рішення про надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будівництва та господарських споруд не набрало ухвальної кількості голосів. Про результати голосування позивача було повідомлено листом від 29.10.2019 №1465. Тому вважає, що сесія Зимноводівської сільської ради при розгляді клопотання позивача діяла правомірно в межах своїх повноважень. Тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Відповідно до рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 29.12.2018 №4 розпочато процедуру реорганізації Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області шляхом приєднання до Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до рішення Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 21.03.2019 №115, затверджено передавальний акт Лапаївської сільської ради.

02.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Зимноводівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області з заявою, просила надати їй, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,10 га в с. Лапаївка, поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:1043 або в с. Холодновідка, поруч з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:1077 або надати їй дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення вільної земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0,10 га в будь - якому місці території ОТГ Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області згідно Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та Земельного кодексу України.

Відповідно до висновку з протоколу засідання комісії з питань містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин від 22.10.2019 Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, рекомендовано відмовити у розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Зимна Вода Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в тому числі і ОСОБА_1 відповідно до ст.118 ЗК України - невідповідність місця розташування об`єкта вимогам закону.

Листом від 29.10.2019 №1465 Зимноводівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області повідомила ОСОБА_1 про те, що її звернення було розглянуто на комісії з питань містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин та на сесії Зимноводівської сільської ради 24.10.2019. За результатами голосування рішення про виділення їй земельної ділянки не прийнято.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розгляду її заяви від 02.10.2019 протиправною, позивач звернулась до суду з метою захисту порушеного права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом встановлено наступне.

Органи місцевого самоврядування відповідно до Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) наділені значними повноваженнями у різних галузях, зокрема, у сфері бюджету та фінансів, соціально-економічного і культурного розвитку, у сфері управління комунальною власністю, в галузі житлово-комунального господарства, у сфері регулювання земельних відносин, соціального захисту населення тощо. Реалізуючи зазначені повноваження, органи місцевого самоврядування наділені правом приймати управлінські рішення.

У статті 1 Закону № 280/97-ВР наведено визначення виконавчих органів рад, згідно з яким ці органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР встановлено, що до питань місцевого значення належить регулювання сільськими, селищними, міськими радами земельних відносин.

Частиною першою статті 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що у формі рішень рада приймає нормативні та інші акти.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009).

Актами нормативно-правового характеру є локальні документи, які встановлюють, змінюють чи скасовують обов`язкові для виконання на певній території правила поведінки. Такі акти не стосуються якогось одного суб`єкта правовідносин і розраховані на багаторазове застосування.

Ненормативними актами є індивідуально-правові акти, які є юридичними фактами, на підставі яких у фізичних осіб та юридичних осіб приватного права виникають, змінюються або припиняються конкретні права та обов`язки. Такі акти стосуються конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) і розраховані на одноразове застосування.

У статті 12 Земельного кодексу України(далі - ЗК України) визначені повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів, до яких, зокрема, належать: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Отже, органи місцевого самоврядування у вказаних правових відносинах є суб`єктами владних повноважень, які виконують владні управлінські функції.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" , рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Пунктом 34 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 ЗК України).

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частин 6,7 ст.118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Як встановлено судом з матеріалів справи, заява позивача від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розглянута відповідачем не була. Відповідач, не прийнявши будь - якого рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.10.2020, вчинив протиправну бездіяльність.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо доводів відповідача про розгляд заяви позивача 22.10.2019 комісією з питань містобудування, житлово - комунального господарства та земельних відносин, та рекомендовано сесії сільської ради відмовити ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будівництва та господарських споруд у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам закону, суд такі відхиляє, оскільки відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Матеріалами справи встановлено, що такого рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.10.2019 року не приймалось. В той час, як вказує відповідач у відзиві, висновки та рекомендації комісії від 22.10.2019 року носять рекомендаційних характер та не можуть розглядатись як акт органу місцевого самоврядування та не має заздалегідь визначеного значення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що не розглянувши заяву позивача від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в порядку, визначеному чинним законодавством Зимноводівська сільська рада ОТГ Пустомитівського району Львівської області діяла не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність Зимноводівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд - є обґрунтованими, тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки відповідачем не було прийнято рішення за результатами розгляду заяви позивача від 02.10.2019, відтак, не досліджувалось питання, чи для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачем виконано всі умови, визначені законом.

Способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання Зимноводівську сільську раду ОТГ Пустомитівського району Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила таке. Щодо ефективності обраного способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. При цьому застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою. Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Зимноводівської сільської ради ОТГ Пустомитівського району Львівської області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Зобов`язати Зимноводівську сільську раду ОТГ Пустомитівського району Львівської області (81110, Львівська обл., Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Шухевича, 83, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) від 02.10.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,10 га в с. Лапаївка для індивідуального будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.11.2020.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна