Справа № 640/21359/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м. Київ № 640/21359/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомАкціонерного товариства "Укртрансгаз"
до третя особа, Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Азот»
провизнання протиправним та скасування постанови про накладення штрафу ВП № 51816727 від 11.08.2020,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «Укртрансгаз» (далі - позивач та/або АТ «Укртрансгаз») з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Азот» (далі - третя особа та/або ПАТ «Азот») та просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.08.2020 року ВП №51816727.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем протиправно прийнято спірну постанову, оскільки АТ «Укртрансгаз» повідомило його про відсутність можливості виконання рішення суду у зв`язку з відсутністю укладеного між боржником та стягувачем договору на зберігання природного газу, що перешкоджає виконанню рішення про поновлення обліку в підземних сховах газу природного газу ПАТ «Азот». Окрім цього, позивач зазначає, що постанова від 11.08.2020 року ВП №51816727 не містить в собі жодних мотивів її прийняття, відсутні строки встановлені відповідачем для виконання рішення та якими документами підтверджується факт невиконання рішення без поважних причин. Позивач акцентував увагу суду на наявність об`єктивної причини неможливості виконання рішення суду - відсутність договору на зберігання природного газу, що на думку АТ «Укртрансгаз» є поважною, а отже виключає правові підстави для застосування штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин.

Представником відповідача подано електронною поштою матеріали виконавчого провадження ВП №51816727. Письмового відзиву на позовну заяву до суду не надано, причини не подання відзиву на позовну заяву суду не відомі.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 року, залишеного без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.06.32016 року у справі №910/10187/15 визнано правочин про відбір в односторонньому порядку Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) природного газу Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд. 72; ідентифікаційний код 00203826) в обсязі 87 714,890 тис. куб. м., оформлений актом приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №161/02-14 від 25.12.2014, - недійсним.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, буд. 9/1; ідентифікаційний код 30019801) поновити в обліку в підземному сховищі газу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» природній газ Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, буд. 72; ідентифікаційний код 00203826) в об`ємі 87 714,890 тис. куб. м., про відбір якого було складено акт приймання-передачі природного газу при відборі з ПСГ №161/02-14 від 25.12.2014.

22.07.2016 року Господарським судом міста Києва видано наказ про примусове виконання рішення суду справа №910/10187/15.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.08.2016 року ВП №51816727.

15.04.2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) сформовано вимогу від 15.04.2020 року, якою вимагається від АТ «Укртрансгаз» повідомити про стан виконання рішення суду або ж причини його не виконання не пізніше наступного дня після отримання вимоги державного виконавця (далі - вимога).

На виконання вказаної вимоги позивач листом вх. 21083 від 27.04.2020 року повідомив відповідача, що станом на 24.04.2020 рік в ПАТ «Азот» відсутній діючий договір на зберігання природного газу в ПСГ та останній не є користувачем інформаційної платформи філії «Оператор газосховищ України», що, в свою чергу, перешкоджає виконанню рішення суду.

В подальшому, відповідачем сформовано вимогу, якою вимагається від стягувача - третьої особи надати інформацію щодо викладеної інформації в листі АТ «Укртрансгаз» від 27.04.2020 року в частині неможливості виконання рішення в рамках ВП №58116727.

Листом від 15.06.2019 року №501-06/374 ПАТ «Азот» повідомив, що доводи божника (позивача) про неможливість виконання рішення суду в частині поновлення природного газу в обліку є безпідставними та свідчать про ухилення останнього від виконання рішення.

11.08.2020 року відповідачем складено акт державного виконавця ВП №58116727, де, серед іншого, зазначено, що станом на 11.08.2020 рік будь-якої інформації щодо підтвердження виконання рішення суду від сторін не надходило.

Даний акт складено відповідно до вимог пункту 8 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, згідно з якою акт - це документ, що підтверджує певні встановлені факти або події.

Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин.

У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт.

У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції.

У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються).

Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта.

Таким чином суд вважає, що державним виконавцем було дотримано процедуру, що передувала прийняттю постанови державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 11.08.2020 року ВП №51816727.

11.08.2020 року державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про накладення штрафу ВП №51816727, якою на підставі акту державного виконавця від 11.08.2020 року, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено на Акціонерне товариство «Укртрансгаз» штраф у розмірі 5 100, 00 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Згідно із частиною 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII).

Положеннями частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 3 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

При цьому, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону №1404-VIII).

Частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти до висновку, що Законом №1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що рішення суду у справі №910/10187/15, яке виконується в примусовому порядку в рамках виконавчого провадження ВП №51816727 ним не виконано. Натомість АТ «Укртрансгаз» вказує, що не виконання такого рішення обумовлено поважними причинами, а саме - станом на 24.04.2020 рік в ПАТ «Азот» відсутній діючий договір на зберігання природного газу в ПСГ та останній не є користувачем інформаційної платформи філії «Оператор газосховищ України».

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд приходить до висновку, що зазначені обставини не є поважними причинами не виконання рішення суду мотивуючи це наступним.

Відповідно до статті 8 Конституції України - Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно - правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Наведене свідчить, що судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Таким чином, особа, якій належить виконати судове рішення повинна вчинити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь - яких умов, оскільки інше прямо суперечить статті 8 Конституції України якою визначено верховенство права в Україні.

В матеріалах справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження вчинення АТ «Укртрансгаз» достатніх дій, які спрямовані на виконання судового рішення, яке набрало законної сили, а посилання щодо його невиконання з підстав неможливості поновити в обліку обсяги природного газу на рахунку зберігання, за відсутності діючого договору на зберігання газу та відповідного рахунку зберігання, судом не можуть вважатися поважними підставами.

Окрім того, матеріали виконавчого провадження ВП №51816727 не містять будь-яких відомостей з приводу звернення позивача, як боржника у виконавчому провадженні до Господарського суду міста Києва щодо чи то роз`яснення судового рішення, чи встановлення способу його виконання, чи з інших питань, якщо він вважає, що рішення суду неможливо виконати з підстав того, що відсутній договір зберігання природного газу в ПГС та стягувач не є користувачем інформаційної платформи філії «Оператор газосховищ України».

Зазначена правова позиція також викладена в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2019р. у справі №640/20103/18. Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року відмовлено у відкриті касаційного провадження у справі №640/20103/18.

В той же час, суд не бере до уваги посилання позивача про відсутність зазначення мотивів прийняття спірного рішення, оскільки в ньому вказано правові підстави його прийняття, у тому числі, таку підставу як акт державного виконавця від 11.08.2020 року.

Також суд відхиляє твердження АТ «Укртрансгаз» в частині відсутності встановленого строку у спірному рішенні, оскільки пунктом 2 оскаржуваного рішення встановлено такі строки.

Окрім цього, відсутність в оскаржуваному рішенні строків, у які позивач мав виконаними рішення суду не є підставою для задоволення адміністративного позову, адже строки виконання судового рішення встановлюються постановою про відкриття виконавчого провадження та/або в подальшому, у разі невиконання рішення суду постановою про накладення штрафу. Разом з тим, суд акцентує увагу на тому, що безпосередньо акт державного виконавця від 11.08.2020 року і є тим документом, який підтверджує факт не виконання позивачем рішення суду без поважних причин. Таким чином, доводи в цій частині АТ «Укртрансгаз» є безпідставними.

Підсумовуючи вищевикладене суд не вбачає ознак протиправності спірного рішення, останнє прийнято в порядок, спосіб та в межах наданих повноважень відповідачу.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відповідність спірних рішень критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що, в свою чергу, зумовлює відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, б. 9/1, 1) до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01011, м. Київ, вул. Різницька, б. 11-б, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Азот» (18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, б. 72, ) відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева