Справа № 200/7573/20-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

05 листопада 2020 р. Справа №200/7573/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Шинкарьової І.В, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову до Голови ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці у Донецькій області за позовом Первинної профспілкової організації Головного управління Держпраці у Донецькій області профспілки робітників Державних установ України до відповідача Сажієнко Віталія Валерійовича тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці, треті особи: Кабінет міністрів України, Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій,-

В С Т А Н О В И В :

17 серпня 2020 року до суду надійшла позовна заява Первинної профспілкової організації Головного управління Держпраці у Донецькій області профспілки робітників Державних установ України до відповідача Сажієнко Віталія Валерійовича тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці, треті особи: Кабінет міністрів України, Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Луганській області про:

- визнання протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України -з питань праці Сажієнко Віталія Валерійовича стосовно внесення до проекту постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання територіальних органів Державної служби України з питань праці пункту 1 Ліквідувати як юридичні особи публічного права Головне управління Державної служби з питань праці у Донецькій області та Головне управління Державної служби з питань праці у Луганській області.;

- зобов`язання тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці Сажієнко Віталія Валерійовича утриматись від вчинення дій, що спрямовані на ліквідацію Головного управління Держпраці у Донецькій області та Головного управління Держпраці у Луганській області.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач пропонує ліквідувати, як юридичні особи публічного права Головне управління Держпраці у Донецькій області та Головне управління Держпраці у Луганській області, й утворити Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці, тоді як у проекті постанови відповідача містяться ознаки дискримінації до працівників Головного управління Держпраці у Донецькій області та Головного управління Держпраці у Луганській області.

Ухвалою суду від 21 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/7573/20-а.; призначено підготовче засідання.

04 листопада 2020 року позивач заявив клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Голови ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці у Донецькій області вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання наказу тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці Сажієнко Віталія Валерійовича від 28 вересня 2020 року № 122 «Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області» до набрання законної сили рішення суду по суті спору.

Необхідність забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що 26 серпня 2020 р. Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №762 «Деякі питання територіальних органів Державної служби з питань праці». На виконання цієї постанови відповідач 28 вересня 2020 року видав наказ №122 «Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області», у зв`язку з чим позивачем до суду подано заяву про зміну предмету позову, і, відповідно на теперішній час наказ предметом позову є наказ тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці Сажієнко Віталія Валерійовича від 28.09.2020 №122 «Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області».

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки, як вбачається з оскаржуваного наказу (підпункти 6-8 пункту 4 наказу), ним передбачене звільнення всіх працівників Головного управління Держпраці у Донецькій області, а саме унеможливлення цих звільнень через ліквідацію управління є метою заявленого адміністративного позову.

Частиною першою статті 154 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що матеріалів справи достатньо для вирішення даного процесуального питання, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За змістом положень ч. 4 ст. 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд зазнає, що позивачем не надано доказів, а судом не виявлено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Судом, з наданих позивачем доказів, не встановлено протиправних дій по відношенню до позивача, тобто очевидних ознак протиправних дій, що порушують права та обов`язки особи не було вчинено, позивачем також не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. Крім того, можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності дій Голови ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці у Донецькій області , які спрямовані на виконання наказу тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці Сажієнко Віталія Валерійовича від 28 вересня 2020 року № 122 «Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності кожного наданого доказу.

Щодо доводів на обґрунтування заяви про забезпечення позову з підстави очевидності ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень слід зазначити таке.

Вирішуючи заяву, суд повинен проаналізувати та оцінити ці доводи заявника щодо очевидності ознак протиправності рішення та порушення прав позивача, при цьому, пропри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх якість: вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на фізичних та юридичних осіб. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно. Проте, відповідно до ст. 150 КАС України, зазначені обставини, навіть у разі їх доведення, не є підставами для застосування заходів забезпечення позову в адміністративній справі.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року по справі № 640/13245/19.

За наслідками розгляду заяви позивача суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Суд відхиляє доводи позивача про очевидну протиправність вимоги як підставу забезпечення позову, оскільки висновок про її протиправність або невідповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, можливо зробити лише за наслідками розгляду справи по суті.

Будь-яких ознак, які поза обґрунтованим сумнівом свідчать про очевидну протиправність спірної вимоги, а також про те, що вона явно суперечить вимогам закону, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення, суд не виявив.

Сформована судова практика щодо розгляду справ певних категорій не є підставою для висловлення судом правової позиції у справі ще до її розгляду по суті.

Отже, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 150 КАС України підстави забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Разом з цим, певний негативний вплив рішення суб`єкта владних повноважень на права та інтереси позивача сам по собі не є підставою забезпечення позову.

Підстави забезпечення позову, передбачені п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, в даному випадку також відсутні.

З огляду на предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту, забезпечення позову жодним чином не вплине на можливість реального виконання судового рішення про задоволення позовних вимог (у разі його постановлення).

Крім кого, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006р. №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008р. №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З викладеного слідує, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених КАС України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Суд констатує, що заявником не надано доказу в підтвердження заявлених обставин. Крім того, надання оцінки таким доказам здійснюється у судовому рішенні, зворотнє свідчило б про вирішення справи наперед.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 156, 256, 294 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову щодо заборони Голові ліквідаційної комісії Головного управління Держпраці у Донецькій області вчиняти будь-які дії, спрямовані на виконання наказу тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці Сажієнко Віталія Валерійовича від 28 вересня 2020 року № 122 «Про ліквідацію Головного управління Державної служби з питань праці у Донецькій області» до набрання законної сили рішення суду по суті спору за позовом до відповідача ОСОБА_1 тимчасово виконуючого обов`язки Голови Державної служби України з питань праці, треті особи: Кабінет міністрів України, Головне управління Держпраці у Донецькій області, Головне управління Держпраці у Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання утриматись від вчинення певних дій.

Ухвала складена в повному обсязі і підписана суддею 05 листопад 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Шинкарьова