Справа № 461/6012/20
Суддя: Волоско І. Р.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6012/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Береза П.Р.

за участю: представника позивача Штинди О.В.

представника відповідача Приступи Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Штинди Олега Васильовича (адреса: 79005, м. Львів, вул. Ш. Руставелі, 18) в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) до Галицької митниці Держмитслужби (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; код ЄДРПОУ: 43348711) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0029/20900/20 від 12 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Штинда О.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил №0029/20900/20 від 12 травня 2020 року.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.12.2019 ОСОБА_1 було подано до відділу митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-Північний» Галицької митниці Держмитслужби електронну митну декларацію №UA209140/2019/705494 разом з товаросупровідними документами для митного оформлення, інвойс та пакувальний лист №WGL-18-12/2019 від 20.12.2019, CMR 1220-1/2019 від 20.12.2019, книжка МДП RX82497757 від 20.12.2019, контракт 11/2/19 від 22.11.2019. Згідно поданих документів, товариство з обмеженою відповідальністю «Лейкар», директором якого є позивач, вказане отримувачем товару за згаданою МД №UA209140/2019/705494, відправник - «WELFARE GLOBAL DOO». Однак, 03.01.2020, після проведення митним органом часткового митного огляду, щодо Позивача було складено протокол про порушення митних правил №0029/20914/20 за ст.485 МК України. При складенні згаданого протоколу був присутнім уповноважений ТОВ «Лейкар» представник ОСОБА_2 , про що зазначено в такому протоколі. В подальшому позивачем не було отримано листів чи повідомлень від відповідача про розгляд справи про порушення митних правил, рішення за результатами такого розгляду так само позивачеві вручено не було. Адвокат звернувся із адвокатським запитом від 03.07.2020 №01-11/532 до відповідача із проханням надати інформацію про те, чи було прийняте рішення Галицької митниці Держмитслужби за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил №0029/20914/20 від 03.01.2020 та, якщо таке рішення приймалося, надіслати примірник відповідного рішення, а також належним чином завірені копії інших документів, за їх наявності, матеріалів названої справи про порушення митних правил. У відповідь на адвокатський запит відповідачем листом від 10.07.2020 №7.4-1/20-4/8.19/17770 скерувала рахунок №68 від 09.07.2020 для відшкодування витрат на виготовлення копій запитуваних документів. Також згаданим листом відповідача повідомлено про винесення 12.05.2020 Галицькою митницею Держмитслужби постанови у справі про порушення митних правил №0029/20900/20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України. В день отримання такого листа відповідача було оплачено рахунок для виготовлення копій (77 арк.) на суму 338,80 грн. та направлено відповідачу дублікат квитанції про цю оплату. В подальшому, листом Відповідача від 23.07.2020 №7.4-1/20-04/10/18970 (копію супровідного листа з додатком-матеріалами справи про порушення митних правил додано) адвокату були надіслані виготовлені копії матеріалів справи на 77 арк. про порушення митних правил №0029/20900/20 щодо ОСОБА_1 за ст. 485 МК України. Лист відповідача з доданими матеріалами було отримано 27.07.2020. Саме в цей день відбулося ознайомлення адвоката із такими матеріалами, про що також повідомлено позивача, в тому числі зі спірною постановою відповідача від 12.05.2020, про зміст яких не було відомо та які, не були вручені особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - ОСОБА_1 . Представник звертає увагу, що згідно ст.522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені ст.485 МК України, розглядаються митними органами, то інформація про призначення справи щодо ОСОБА_1 та її розгляду не була наявною на веб-сайті «Судова влада України» та у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Крім того зазначає, що в отриманих матеріалах справи про порушення митних правил є лист Галицької митниці Держмитслужби від 20.05.2020 №7.4/20- 04/10/13677 на ім`я ОСОБА_1 із зазначенням "Направляємо Вам примірники постанов митниці в справах про порушення митних правил №0029/20900/20 від 03.01.2020 для ознайомлення та виконання". Тобто, вказаний лист продатований восьмим днем після прийняття відповідачем спірної постанови 12.05.2020, що свідчить про невиконання ним вимоги ст.285 КУпАП про надіслання копії постанови протягом трьох днів після закінчення розгляду справи та оголошення постанови особі, щодо якої її винесено. Крім того зазначає, що згідно постанови від 12.05.2020, 28.12.2019 ТОБ «Лейкар» в адресу Галицької митниці Держмитслужби (ВМО «Малехів» митний пост «Львів- північний») було надіслано засобами електронного зв`язку коригуючий інвойс WGL-18-12/2019 від 20.12.2019 та заява ТОВ «Лейкар» від 28.12.2019 №73, щодо завантаження у транспортний засіб з р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_3 частини товару, що призначалась для іншого підприємства. Таке звернення відбулося за 5 днів до складення протоколу про порушення митних правил №0029/20914/20 від 03.01.2020. Звертає увагу на те, що звернення до відповідача із повідомленням про помилку при завантаженні та уточненнями було фактично ним залишене без уваги, хоча про нього й згадано в спірній постанові, однак митним органом не надано аргументації про відмову в прийнятті таких коректив. Вважає, що названою постановою Галицької митниці Держмитслужби від 12.05.2020 позивача визнано винною формально та безпідставно, фактично лише через те, що вона є директором товариства з обмеженою відповідальністю «Лейкар», таке притягнення до відповідальності митним органом здійснено без з`ясування дійсних обставин справи та без встановлення елементів складу адміністративного митного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Просить позовні вимоги задовольнити та скасувати постанову.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та надав пояснення аналогічно викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача Галицької митниці Держмитслужби в судовому засіданні підтримав відзив на позовну заяву, згідно якого з позовними вимогами не погоджується, оскільки вважає, що декларантом ТОВ «Лейкар», в особі керівника ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо ваги і кількості товарів, а також неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого ст.485 МК України. Зазначає, що причини з яких позивач стверджує що ОСОБА_1 не отримувалось жодної кореспонденції не відомі та не відповідають дійсності, що підтверджується наявними матеріалами справи.Крім того, зазначає, що чинним законодавством встановлено відповідні строки прийняття суб`єктом владних повноважень рішень за результатами розгляду справи про порушення митних правил. За таких обставин стверджує, що відповідачем не порушено вимог закону щодо розгляду справи у відсутність позивача, оскільки позивачу були створені всі умови для реалізації ним свого права на особисту участь під час розгляду справи про порушення митних правил. Вважає, що Галицькою митницею Держмитслужби правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить суд, відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 23.12.2019 керівником ТОВ "Лейкар" ОСОБА_1 до відділу митного оформлення «Малехів» митного поста «Львів-північний» Галицької митниці Держмитслужби було подано в електронному вигляді митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ (далі - ЕМД) №UA209140/2019/705494, з метою митного оформлення у митному режимі «Імпорт» таких товарів, як: «Свічки парафінові, ароматизовані», «Вироби з полімерних матеріалів: плівка пакувальна», «Вироби з пластмасси для транспортування та пакування товарів : Пакет пластиковий», «Гігієнічні вироби для дітей з пластмаси: Кільця дитячі зубні силіконові», «Додаткові речі одягу виконані з пластмаси-бретелька до бюстгальтера», «Вироби декоративні (товари не мають характеру прекрас, які традиційно пов`язані з проведенням певних свят), виготовлені з полівінілхлориду: Намистини в упаковках», «Сумочки дамські, з лицьовою поверхнею з натуральної шкіри», «Сумки з текстильних матеріалів», «Рукавички з складаються із зовнішнього та підкладочного матеріалу», «Нитки швейні синтетичні», «Труси жіночі трикотажні, із текстильних матеріалів», «Одяг жіночий, новий, трикотажний, виготовлений із синтетичних волокон: труси», «Одяг жіночий, новий, трикотажний, виготовлений з бавовни: комплект жіночий (сорочка нічна та халат», «Одяг жіночий, новий, трикотажний, виготовлений з синтетичних матеріалів: халат домашній», «Светри (тонкі) трикотажні з синтетичних волокон : Светри жіночі тонкі», «Одяг жіночий, новий, трикотажний, виготовлений із синтетичних волокон: Светр жіночий», «Плавки чоловічі купальні», «Купальники жіночі трикотажні», «Інший одяг новий жіночий трикотажний,виготовлений із синтетичного волокна: Туніка», «Одяг новий для чоловіків або хлопців, не трикотажний, виготовлений з джинсу (котону) -Куртка джинсова чоловіча, нові, без розміру», «Одяг новий для чоловіків або хлопців,не трикотажний, виготовлений із синтетичних волокон: куртки , без розміру», «Одяг для жінок або дівчат з текстильних матеріалів: куртка жіноча», «Штани текстильні чоловічі бавовняні (з джинсової тканини): джинси для хлопців, нові», «Одяг для жінок або дівчат з текстильних матеріалів: сукня жіноча, сукня для дівчат», «Одяг для дівчат або жінок: Брюки (штани) жіночі», «Блузи жіночі текстильні», «Одяг для дівчат або жінок: комплект жіночий (сорочка нічна та халат), нічна сорочка», «Комплект нижньої жіночої білизни, в який входить бюстгальтер і труси», «Одяг жіночий, новий, не трикотажний: бюстгалтери», «Ковдри дорожні: синтетичних волокон, трикотажні», «Білизна постільна (бавовна/ поліестер), комплекти», «Інша білизна столова Білизна серветка. Білизна скатертина», «Готові текстильні вироби - білизна туалетна: Рушники з 100% бавовна», «Покривала постільні з синтетичних текстильних матеріалів, трикотажні», «Вироби з недорогоцінних металів: ножиці кравецьки з полімерними ручками», «Проводи електричні, мідні, напругою до 80 В, без вмісту свинцю, поперечним перерізом від 0,35-25кв.мм, багатожильні, покриті полівінілхлоридним ізоляційним покриттям, без з`єднувальних деталей», «Застібки-блискавки у вигляді стрічок із зубчиками», «Вироби для прикрашання волосся: заколки металеві на волосся».

Відправник товару: "WELFARE GLO"BAL DOO", Belgrade, Bul.A.Carnojevica 81/1 a 11070 Belgrade-Novi Beograd, Serbia, отримувач: TOB "Лейкар", 87500, Донецька обл, м.Маріуполь, проспект Будівельників, 146 Україна (). Разом із зазначеною електронною митною декларацією декларантом подані наступні документи:

- пакувальний лист WGL-18-12/2019 від 20.12.2019;

- інвойс WGL-18-12/2019 від 20.12.2019;

- CMR 1220-1/2019 від 20.12.2019;

- Книжка МДП RX.82497757 від 20.12.2019;

- Контракт 11/2/19 від 22.11.2019.

У відповідності до положень статті 356 Митного кодексу України, а також згідно з визначеними митними процедурами згенерованими АС АУР 202-1 (Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації), 902-1 (Застосування ваговимірювальних пристроїв ), 911-1 (Забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки) було прийнято рішення про проведення часткового митного огляду, про що декларанту було надіслано електронне повідомлення про необхідність пред`явити до митного огляду товари задекларовані у вищенаведеній ЕМД.

28.12.2019 ТОВ «Лейкар» в адресу Галицької митниці Держмитслужби (ВМО «Малехів» митний пост «Львів - північний») було надіслано засобами електронного зв`язку коригуючий інвойс WGL-18-12/2019 від 20.12.2019 та заява ТОВ «Лейкар», від 28.12.2019 №73, щодо завантаження у транспортний засіб з р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_4 частини товару, що призначалась для іншого підприємства.

03.01.2020 митним оглядом товарів встановлено, що у транспортному засобі з р.н. НОМЕР_2 / НОМЕР_4 знаходяться як товари задекларовані в митній декларації № UA209140/ 2019/ 705494 та долучених до неї ТСД (Плівка, свічки, пакети для пакування, кільця дитячі зубні силіконові, бретельки до бюстгальтерів, намистинки, сумочки дамські, сумки, рукавички, нитки швейні, труси жіночі, комплекти нічної білизни, джинси, халати, светри, плавки, купальники, туніки, куртки, сукні, штани, блузи, бюстгальтери, комплекти постільної білизни, рушники і інше згідно з МД), так і інші товари, не заявлені у вказаній митній декларації, а саме: труси жіночі у кількості 21 356 шт., упаковані в картонні коробки загальною вагою нетто 1 060 кг.

Також було проведено зважування транспортного засобу перед заїздом у ЗМК. В результаті зважування було встановлено різницю між зваженим транспортним засобом та вагою брутто, яка становить 140 кг. Сума недоборів на день прийняття ЕМД до митного оформлення становить 87 965,95 грн.

Відповідно до ч.8 ст. 257 МК України, митне оформлення товарів здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених МК України для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості, утому числі і код товару УКТ ЗЕД.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на 1 здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 266 Митного кодексу України, декларант ( зобов`язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей та у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Окрім цього, ч. 2 ст. 266 МК України встановлено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митному органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах.

Частиною 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Автор постанови зазначає, що декларантом ТОВ «Лейкар», в особі керівника гр. ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо ваги і кількості товарів, а також неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ст.485 МК України.

Так, суб`єктивна сторона правопорушення, що кваліфікується за ст. 485 Митного кодексу України, дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, характеризується умисною або необережною формою вини. Ставлення винного до наслідків у вигляді недоборів податків і зборів, за відсутності ознак злочину, може характеризуватися непрямим умислом або необережністю. В даному випадку правопорушення вчинено з необережності у формі недбалості, тобто особа, яка його вчинила, не передбачала настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, хоча повинна була і могла їх передбачити (ст. 11 КУпАП України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (надалі за текстом МК України), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Тобто, Митним кодексом України визначено, що порушення митних правил є правопорушення, яке вчинено як умисно так і з необережності.

Згідно ст. 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Окрім того, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

Частиною 3 ст. 265 МК України передбачено, що підприємства можуть бути декларантами, за умови перебування їх на обліку в митних органах України.

Окрім того, згідно із ч. 2 ст. 459 МК України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Пунктом 43 ч. 1 ст. 4 МК України передбачено, що посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Тобто посадовими особами підприємств згідно із МК України є їхні керівники, а інші особи є такими лише якщо в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

Керівник підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та фомадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами.

Згідно із п. 4 ч. 3 ст. 266 МК України, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 266 МК України, особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що і декларант.

Однією із складових порушення митних правил, передбачено ст. 485 МК України є мета заявлення неправдивих відомостей, а саме, - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 8 ст. 257 МК України передбачено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митним органом на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості:

1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення;

2) відомості про декларанта, уповноважену особу, яка склала декларацію, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору;

3) відомості про найменування країн відправлення та призначення;

4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери;

5) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України;

6) відомості про документи, що надаються для митного контролю разом з митною декларацією відповідно до статті 335 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем неодноразово зазначається, що декларантом було вказано дані про товар на основі наявних в нього товаросупровідних документів, не маючи можливості перевірити достовірність цих відомостей з фактично поставленим товаром, дані твердження не заслуговують на увагу.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 266 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей та у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі. У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Окрім цього, ч. 2 ст. 266 МК України встановлено, що перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митному органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах.

Щодо покликання адвоката на те, що позивачем не було отримано листів, чи повідомлень про розгляд справи про порушення митних правил, рішень за результатами такого розгляду не відповідає матеріалам справи, оскільки як вбачається із долучених до матеріалів справи документів, листом від 10.01.2020 №7.4-08-20-04/12/503 ОСОБА_1 було направлено другий примірник протоколу про порушення митних правил №0029/20900/20, що підтверджується номером №769 списку № 683 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Рекомендоване повідомлення про вручення даного поштового відправлення повернулось до Галицької митниці Держмитслужби з відмітками: «Вручено» та «Особисто» 27.01.20 із зазначенням прізвища особі на даному повідомленні.

Листом від 10.02.2020 №7.4/20-04/10/3629 ОСОБА_1 було направлено лист про перенесення дати розгляду справи про порушення митних правил, що підтверджується номером №562 списку № 3018 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів. Рекомендоване повідомлення про вручення даного поштового відправлення також повернулось до Галицької митниці Держмитслужби з відмітками : «Вручено» та датою такого вручення 25.02.20.

Крім того, рекомендовані повідомлення про вручення листів про визначення дати та часу розгляду від 24.04.2020 № 7.4/20-04/10/11556 вищезазначеної справи, а також про направлення другого примірнику постанови у даній справі від 20.05.2020 №7.4/20-04/10/13677 повернулись з відмітками: «вручено» та датами такого вручення 07.05.20 та 10.06.20 із зазначенням Прізвища особі на даному повідомленні.

Відповідно до ч.8 ст.494 МК України протокол вважається врученим давіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

Відповідно ст. 494 Митного Кодексу України протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

За таких обставин відповідачем не порушено вимог закону щодо розгляду справи у відсутність позивача, оскільки позивачу були створені всі умови для реалізації ним свого права на особисту участь під час розгляду справи про порушення митних правил.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.192, 460, 458, 481 МК України, ст.ст. 2, 6, 73, 77, 90, 139, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

у задоволені позову адвоката ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ) в інтересах ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) до Галицької митниці Держмитслужби (адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; код ЄДРПОУ: 43348711) про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0029/20900/20 від 12 травня 2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.11.2020 року

Суддя І.Р. Волоско.