Справа № 460/3013/19
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2020 року м. Рівне №460/3013/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Приватного підприємства Науково-впроваджувальна фірма "Вестар"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство Науково-впроваджувальна фірма "Вестар" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2019.

Згідно з позовною заявою заявлені вимоги ґрунтуються на тому, що відповідачу до перевірки були надані всі наявні документи первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують правомірність віднесення до складу податкового кредиту ПДВ по господарських операціях з контрагентами ТОВ «Микбудснаб» за березень 2017 року, ТОВ «Хайтбуд» за грудень 2018 року, ТОВ «Астор Трейд» за грудень 2018 року. Твердження відповідача про недотримання податкового законодавства контрагентами позивача є неприйнятними, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язок платника податків здійснювати контроль за дотримання постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету. Кожен платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів. Покликання контролюючого органу на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі аналізу бази даних АІС "Податковий блок" щодо контрагентів є недоречними, оскільки нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів. Покликання відповідача на те, що позивач не надав належних документів про транспортування товару є також неспроможними, оскільки їх наявність чи відсутність не мають вирішального значення для встановлення фактичного руху активів. Враховуючи викладене, висновки викладені в акті перевірки є необґрунтованими, а рішення прийняті на його підставі є протиправними та підлягають скасуванню. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою судді від 30.10.2019 позовна заява була залишена без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків. У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 19.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов та призначено підготовче засідання.

Відповідачем, у строк встановлений судом, подано відзив на позовну заяву з додатками.

Згідно з відзивом на позов сторона відповідача позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що позивач в охопленому перевіркою періоді мав взаєморозрахунки з ТОВ «Микбудснаб», ТОВ «Хайтбуд», ТОВ «Астор Трейд», які мали вплив на визначення фінансового результату до оподаткування та формування податкового кредиту з ПДВ. Відповідач вказує, що у позивача відсутні підстави для формування показників бухгалтерського обліку на підставі документів поданих для перевірки. Відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних, податкової звітності встановлено відсутність реального джерела походження товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Астор Трейд», відсутність можливості постачання товару власного засобами даного контрагента. За даними Єдиного реєстру судових рішень встановлено наявність кримінального провадження щодо фіктивності ТОВ «Хайтбуд». Позивачем до перевірки не надані первинні документи щодо одержання та використання товарів і послуг отриманих від вказаних вище фірм. Крім того, до перевірки не надані документи, що підтверджують походження ТМЦ та фат їх транспортування, зокрема: товарно-транспортні накладні/подорожні листи вантажного автомобіля, довіреності, накази про відрядження, авансові звіти. До перевірки не надані документи, що підтверджують реальність виконання робіт за допомогою наявних у підрядників трудових ресурсів. Проведеним аналізом податкової звітності ТОВ «Микбудснаб», ТОВ «Хайтбуд», ТОВ «Астор Трейд» за періоди у яких були проведені операції встановлено відсутність виробничих потужностей, зокрема, будівельних машин і механізмів, трудових ресурсів для виконання будівельних робіт. Згідно з даними ЄРПН залучення інших субпідрядників для надання послуг відсутні. Сукупність ознак нереальності операцій вказує на неможливість факту поставки ТМЦ та надання послуг наведеними вище контрагентами. Таким чином, позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість за рахунок документального оформлення операцій з придбання ТМЦ, послуг у джерела, яке не відповідає документально оформленому, за рахунок використання документів контрагентів, що фактично не могли і не здійснювали поставку ТМЦ, надання послуг. Враховуючи викладене, перевіркою встановлено лише документальне оформлення нереальних господарських операцій при складанні первинних документів та їх відображення в регістрах бухгалтерського обліку та фінансовій звітності. З тих підстав відповідач просив у позові відмовити.

Інші документи по суті від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 09.12.2019 підготовче засідання відкладено до 15.01.2020 у зв`язку із необхідністю подати відзив на позов та у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю уповноваженого представника позивача.

Ухвалою суду від 15.01.2020 підготовче засідання закрито і призначено розгляд справи по суті на 10 лютого 2020 року. Разом з тим, заяву представника позивача про збільшення позовних вимог від 15.01.2020 не прийнято до розгляду та повернуто заявнику.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2020 допущено заміну первісного відповідача - Головного управління ДФС у Рівненській області, його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Рівненській області та оголошено перерву у судовому засіданні до 26.02.2020 за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 26.02.2020 судовий розгляд відкладено до 12.03.2020 у зв`язку із зайнятістю уповноваженого представника позивача у іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 18.03.2020 судовий розгляд відкладено до 08.04.2020 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючого судді Зозулі Д.П. в період з 10 березня 2020 року по 17 березня 2020 року.

Ухвалою суду від 08.04.2020 судовий розгляд відкладено до 13.05.2020 за клопотанням представника позивача у зв`язку із карантинними заходами.

Ухвалою суду від 13.05.2020 судовий розгляд відкладено до 15.06.2020 за клопотанням представника позивача у зв`язку із карантинними заходами.

Ухвалою суду від 15.06.2020 судовий розгляд відкладено до 15.07.2020 за клопотанням представника позивача у зв`язку із карантинними заходами.

Ухвалою суду від 15.07.2020 судовий розгляд відкладено до 16.09.2020 за клопотанням представника позивача у зв`язку із карантинними заходами.

Ухвалою суду від 21.09.2020 судовий розгляд відкладено до 19.10.2020 у зв`язку з відрядженням головуючого судді з 14 по 18 вересня 2020 року

В судове засідання призначене на 19.10.2020 учасники справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, не прибули. Водночас, 19.10.2020 на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про розгляд справи у письмовому провадженні, а від представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з його зайнятістю у іншому судовому процесі, проте, жодних доказів на підтвердження обставин викладених у такій заяві він не долучив.

Разом з тим, відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, то ухвалою від 19.10.2020 суд дійшов висновку про розгляд справи у письмовому провадженні, за наявними матеріалами.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Приватне підприємство Науково-впроваджувальна фірма «Вестар» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про що до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис від 16.05.2015 за № 0001510. Основний вид економічної діяльності - код КВЕД 42.21 «Будівництво трубопроводів».

Головним управлінням ДФС у Рівненській області листами: від 22.03.2019 №363/10/17-00-14-05-06, від 10.04.2019 №4650/10/19-00-14-05-05, від 09.04.2020 №4511/10/17-00-14-05-05, від 20.05.2020 №6098/10/17-00-14-05-05 у позивача вимагались пояснення та їх документальні підтвердження щодо взаємовідносин фірми «Вестар» з її контрагентами: ТОВ «Маерс», ТОВ «Микбудснаб», ТОВ «Хайтбуд`та ТОВ «Астор Трейд». У відповідь на вказані листи податкового органу запитувані документи позивачем надані не були (а.с.52-66 т.1)

У подальшому відповідачем 25.06.2019 надіслано позивачу запит з метою отримання пояснень та копій завірених, підтверджуючих документів, а саме: договорів, видаткових накладних, актів виконаних робіт, карток рахунків, банківських виписок, товаро-транспортних накладних, сертифікатів відповідності, карток складського обліку, шляхових листів, наказів й інших документів по взаємовідносинах з контрагентами: ТОВ «Маерс», ТОВ «Микбудснаб», ТОВ «Хайтбуд» та ТОВ «Астор Трейд».

Позивач листом від 25.06.2020 №25/06-1 повідомив Головному управлінню ДФС у Рівненській області таку інформацію.

Щодо проведення взаєморозрахунків з ТОВ «Маерс» за лютий 2017 року зазначив, що такий період вже перевірявся відповідачем внаслідок чого були винесені податкові повідомлення-рішення, які скасовані у судовому порядку.

Щодо проведення взаєморозрахунків з ТОВ «Микбудснаб» за березень 2017 року повідомив, що 03.03.2017 між ним і цим товариством, як підрядником укладено договір підряду №030/17-1 на виготовлення металоконструкції із матеріалів замовника. Роботи виконані підрядником у повному обсязі , а замовником прийняті і оплачені на загальну суму 275300,00 грн.

Щодо проведення взаєморозрахунків з ТОВ «Хайтбуд» за грудень 2018 року пояснив, що 06.12.2018 між ним, як замовником і таким товариством, як підрядником було укладено договір підряду на реконструкцію каналізаційно-насосною станції. Вказані роботи виконані підрядником у повному обсязі, а замовником прийняті і оплачені на суму 600737,25 грн.

Щодо проведення взаєморозрахунків з ТОВ «Астор Трейд» за грудень 2018 року вказав, що 07.12.2018 між ним, як покупцем і цим товариством, як продавцем укладено договір поставки товару відповідно до специфікацій. Придбаний товар прийнятий і оплачений покупцем у повному обсязі на загальну суму 759932,45 грн.

У подальшому був укладений ще один договір поставки від 12.12.2018 між тими самими сторонами, по якому позивачем був придбаний і оплачений товар на загальну суму 81068, 40 грн.

На підтвердження відомостей зазначених у цьому листі було надано копії таких документів: договір підряду №0303/17-1 від 03.03.2017 з ТОВ «Микбудснаб», акт приймання-передачі матеріалів для виготовлення металоконструкції від 03.03.2017, протокол погодження договірної ціни від 03.03.2017, акт здачі-прийняття №14 від 24.03.2019, платіжні доручення №593, 594 від 30.03.2017, картка рахунку 631 за березень 2017 по розрахункам з ТОВ «Микбудснаб», копія картки рахунку 644 за березень 2017 року, копія договору підряду № 23 від 06.12.2018 з ТОВ "Хайтбуд", погодження договірної ціни з ТОВ "Хайтбуд", довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року від 21.12.2018, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року від 21.12.2018, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року від 24.12.2018, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року від 24.12.2018, довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2018 року від 26.12.2018, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2018 року від 26.12.2018, платіжне доручення № 1050 від 17.01.2019, платіжне доручення № 1058 від 30.01.2019, картка рахунку 631 за грудень 2018 року з ТОВ "Хайтбуд", картка рахунку 644 за грудень 2018 року з ТОВ "Хайтбуд", договір поставки № 07/12-18 від 07.12.2018 року з ТОВ "Астор Трейд, специфікація до договору поставки № 07/12-18 від 07.12.2018 року з ТОВ "Астор Трейд", видаткова накладна № 305 від 07.12.2018 з ТОВ "Астор Трейд", платіжне доручення № 1007 від 14.12.2018, платіжне доручення № 1009 від 17.12.2018, договір поставки № 12/12-18 від 12.12.2018 з ТОВ "Астор Трейд", специфікація до договору поставки № 12/12-18 від 12.12.2018, видаткова накладна № 606 від 13.12.2018 з ТОВ "Астор Трейд", платіжне доручення № 1034 від 22.12.2018, картка рахунку 631 за грудень 2018 року, картка рахунку 644 за грудень 2018 року з ТОВ "Астор Трейд"(а.с. 60-237).

Надалі, відповідно до статті 20 розділу І, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.4 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78, статті 82, статті 86 глави 8 розділу ІІ Податкового кодексу України, на підставі наказу від 14.06.2019 №1631 та направлення від 18.06.2019 №1367/17-00-14-05 (а.с.8-9 т.2), посадовою особою Головного управління ДФС у Рівненській області у період з 20 по 26 червня 2019 року проведена позапланова виїзна документальна перевірка Приватного підприємства Науково-впроваджувальної фірми "Вестар" з питань проведення взаєморозрахунків ТОВ "МАЕРС" за лютий 2017 року, ТОВ «Микбудснаб» за березень 2017 року, ТОВ «Хайтбуд» за грудень 2018 року та ТОВ «Астор Трейд» за грудень 2018 року.

Результати перевірки оформлені актом №1346/17-00-14-03/13973789 від 04.07.2019 (а.с.33-54 т.1).

Так, перевіркою встановлено такі ознаки нереальності операцій з ТзОВ "Микбудснаб": відсутність трудових ресурсів для здійснення господарських операцій; відсутність реального джерела походження за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової звітності ТзОВ "Микбудснаб"; відсутність відомостей щодо наявності власних або орендованих основних засобів у ТзОВ "Микбудснаб" та його постачальників; статутний фонд ТзОВ "Микбудснаб" складає 140000 грн, однак можливість внеску товару (послуг) в статутний фонд не підтверджується. Крім того, до перевірки не надані всі документи, які можуть засвідчити реальність господарських операцій з цим контрагентом.

Також перевіркою встановлено такі ознаки нереальності операцій з ТОВ "Хайтбуд": відсутність трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій: керівником згідно реєстраційних даних значиться директор ОСОБА_1 , інші наймані працівники у 6-му кварталі 2018 року відсутні; відсутність реального джерела походження товарів за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової звітності ТОВ «Хайтбуд» та його постачальників: згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, податковий кредит ТОВ «Хайтбуд» сформований за рахунок придбання у ТОВ «КОНСОУРС» продуктів харчування, предметів догляду за тілом; відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів у ТОВ «Хайтбуд» та його постачальників.

Згідно поданої фінансової звітності за 2018 рік вартість основних засобів становить 300 тис. грн. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкти нерухомості у власності ТОВ «Хайтбуд» відсутні.

Поряд з цим, наявне кримінальне провадження щодо фіктивності ТОВ «Хайтбуд». Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004294 від 17.11.2017 за фактами вчинення за попередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва, вчинення за попередньою змовою групою осіб фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння злочинним шляхом легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, умисного ухилення від сплати податків, підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.209, ч.3 ст.358, ч.3 ст.212, ч.2 ст.205, ч.2 ст.209 КК України.

Крім того, до перевірки не надано всіх документів, які можуть підтвердити реальність господарських операцій, зокрема, не надано актів приймання - передачі будівельного майданчика для здійснення будівельно - монтажних робіт, а також надання матеріалів (обладнання) для виконання робіт відповідно до умов укладеного договору.

Крім того, у ході перевірки встановлено ознаки нереальності операцій ТОВ "Астор трейд", а саме: відсутність трудових ресурсів для реального здійснення господарських операцій: Керівником згідно реєстраційних даних значиться Директор ОСОБА_2, інші наймані працівники у 4-му кварталі 2018 року відсутні; відсутність реального джерела походження товарів за даними Єдиного реєстру податкових накладних, податкової звітності ТОВ «Астор трейд» та його постачальників: Згідно даних Єдиного реєстру податкових накладних, податковий кредит ТОВ «Астор трейд» сформовано за рахунок придбання продуктів харчування, яєць, кормів для тварин. Придбання ТМЦ які були реалізовані для ПП НВФ «Вестар» відсутні; відсутність відомостей щодо наявних власних або орендованих основних засобів у ТОВ «Астор трейд» та його постачальників: Згідно фінансової звітності ТОВ «Маерс» за 2018 рік - залишкова вартість основних засобів складає 332,6 тис. грн Декларація з податку на прибуток за 2018 рік платником не подана; за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, об`єкти нерухомості у власності ТОВ «Астор трейд» відсутні; наявність кримінального провадження щодо фіктивності ТОВ «Маерс»: СУ ФР ГУ ДФС у №0000022 від 04.04.2017 за фактом фіктивного підприємництва; не надано документів на відрядження директора позивача у Миколаїв для підписання та отримання ТМЦ і товаро-транспортних накладних на перевезення товару.

Враховуючи викладене, перевіркою встановлено нереальність господарських операцій з поставки ТМЦ та послуг ТОВ «Микбудснаб», ТОВ «Хайтбуд» та ТОВ «Астор Трейд`для ПП НВФ "Вестар". В результаті чого податковий кредит з податку на додану вартість ПП НВФ "Вестар" завищено в сумі 319839,68 грн, в тому числі: за березень 2017 року в сумі 45883,33 грн, за грудень 2018 року в сумі 273956,35 грн., а також підприємством занижено податок на прибуток в сумі 287856, в тому числі: в 2017 році в сумі 41295 грн, в 2018 році в сумі 246561 грн.

26.07.2019 Головним управлінням ДФС у Рівненській області прийняті податкові повідомлення-рішення, зокрема: №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість» на 379758,50 грн, в тому числі: на 319839 грн - за податковими зобов`язаннями та на 159919,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.16 т.2); №01, яким збільшено податкове зобов`язання за "податком на прибуток" у розмірі 359820 грн, у тому числі: на 287856 грн - за податковими зобов`язаннями та на 71964 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.15 т.2).

Вказані податкові повідомлення-рішення винесені на підставі висновків акту перевірки, яким встановлено порушення ПП НВФ "Вестар": п.185.1 ст.185, пп. "а" п.198.1, п.198.3 ст.198, п.201.10 ст.201 розділу ІІІ Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість з ТОВ «Микбудснаб», ТОВ «Хайтбуд», ТОВ «Астор Трейд» на суму 319839,68 грн, в тому числі за березень 2017 року в сумі 45883,33 грн, за грудень 2018 року 246561 грн, а також п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1 п.134 ст. 134 розділу ІІІ Податкового кодексу України, п.5,21 П(С)БО 15 «Дохід», п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», п 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 підприємством занижено податок на прибуток на загальну суму 287856 грн, у тому числі в 2017 році в сумі 41295 грн і в 2018 році в сумі 246561 грн.

У подальшому позивачем була подана скарга на вказані рішення від 26.07.2019, яка ДПС України у Рівненській області від 11.10.2019 №5364/6/11-0008-05-02 залишена без задоволення, а рішення - без змін (а. с.55-59 т.1).

Незгода позивача з рішенням відповідача № від 26.07.2019 зумовила його звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України ( далі - ПК України ) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом 1 цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають його право на отримання такої вигоди.

З наведеного слідує, що будь-які документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть враховуватися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

З положень даної норми вбачається те, що суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовленням товарів та послуг будуть відноситись до податкового кредиту саме в разі фактичного (реального) здійснення такої операції.

Як визначено у п. 198.2 цієї статті датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

За змістом п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування ПДВ повинні бути фактично здійснені і підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Водночас за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

Окрім цього, наявність укладеного із учасниками господарської операції цивільно-правового договору не свідчить про реальність вчинення відповідної операції, оскільки реалізація умов договору та його фактичне виконання для цілей ведення податкового обліку має бути підтверджено належним чином оформленими первинними документами, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Суд звертає увагу на те, що предметом доказування у цьому спорі є реальність господарських операцій, добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають право на коригування фінансового результату до оподаткування та податкового кредиту.

Судом з`ясовано що перевірці підлягають чотири господарські операції платника по цивільно-правовим договорам з його контрагентами, а саме виконання робіт ТОВ «Микбудснаб» за березень 2017 року, виконання робіт ТОВ «Хайтбуд» за грудень 2018 року, а також дві поставки ТМЦ ТОВ «Астор Трейд» за грудень 2018 року

Щодо реальності операції по укладеному договору підряду на виконання робіт між позивачем (замовником) та ТОВ «Микбудснаб» (підрядником)за березень 2017 року суд зауважує наступне.

03.03.2017 між позивачем і ТОВ «Микбудснаб» укладено договір підряду №0303/17-1 (а.с. 177-179 т.1) від 06.12.2018 на виготовлення металоконструкції із матеріалів замовника. Роботи виконані підрядником у повному обсязі, а замовником прийняті і оплачені на загальну суму 275300,00 грн.

Так, до матеріалів справи долучені акти приймання виконаних будівельних робіт по цьому договору форми № КБ-2в, у яких в графі «Витрати труда робітників - будівельників на обсяг робіт, людино-годин»/«витрати труда робітників, що обслуговують машини на обсяг робіт» по акту № 1 (а.с. 192-199 т.1) вказано 1382,02/36,04 люд.-год., в акті № 2 (а.с. 201-211 т.1) вказано 1109,36/70,45 люд.-год., в акті № 3 (а.с. 213-217 т.1) вказано 236,37/22,93 люд.-год., в акті № 4(а.с. 218-221 т.1) вказано 88,11/3,08 люд.-год., в акті № 5(а.с. 222-224 т.1) вказано 29,42/1,64 люд.-год., в акті № 6 (а.с. 225-237 т.1) вказано 470,78/139,90 люд.-год., всього 3316,06 людино/годин і 274,04 годин роботи машин. При цьому з`ясовано, що згідно інформаційної бази даних ДФС України у березні 2017 року в ТОВ «Микбудснаб» працювала одна особа - директор.

Інша інформація щодо трудових ресурсів відсутня. Відомості щодо залучення для здійснення діяльності ФОПів та виплата їм доходу за ознакою «157» відсутня.

Частиною 1 ст.50 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 (зі змінами та доповненнями) нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Листом Міністерства соціальної політики України від 05.08.2016 № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» встановлено норму витрат часу працівників, зокрема у березні 2017 року (при 40-годинному робочому тижні) встановлено норму на місяць - 175 люд/год.

Відповідно до проведеного аналізу встановлено, що один працівник у березні 2017 року фактично міг відпрацювати 175 люд./год, а не 3316,06 люд./год що не узгоджується з відомостями зазначеними у вказаних вище актах.

Отже, дані розрахунків свідчать про неможливість здійснення робіт силами ТОВ «Микбудснаб», а придбання субпідрядних робіт позивачем згідно з даними ЄРПН не було.

Згідно фінансової звітності ТОВ «Микбудснаб» за 2017 рік - залишкова вартість основних засобів складає 0 грн. Фінансова звітність за 2017 рік платником не подана. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - об`єкти нерухомості у власності цього товариства відсутні. Такі обставини також свідчать про неможливість реального виконання підрядником умов укладеного з позивачем договору підряду №0303/17-1.

Разом з тим, у видатковій накладній вказано місце її складання: місто Миколаїв, проте, це не співпадає з місцем фактичного отримання послуг замовником відповідно до умов договору (місто Рівне).

З наведених вище обставин у сукупності суд дійшов висновку, що ТОВ «Микбудснаб» не мало матеріальних та трудових ресурсів для виконання будівельних робіт, а первинні документи, на які покликається позивач, не відображають реального руху активів між учасниками господарської операції та є такими, що не спростовують висновок контролюючого органу.

Щодо реальності операції по укладеному договору підряду між позивачем (замовником) та ТОВ «Хайтбуд» (підрядником) за грудень 2018 року суд звертає увагу на таке.

06.12.2018 між позивачем (замовником) і ТОВ «Хайтбуд» (підрядником) укладено договір підряду №23 (а.с. 60-66 т.1) по придбанню роботи по реконструкції КНС №53/129 та КНС 53/418

Так, до матеріалів справи долучені акти приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-3 по цьому договору, у яких в графі «Витрати труда робітників - будівельників на обсяг робіт, людино-годин»/«витрати труда робітників, що обслуговують машини на обсяг робіт» по акту № 1 за грудень 2018 (а.с. 72-76 т.1) вказано 1131,15/3,84 люд.-год., в акті № 1 за грудень - 2 2018 (а.с. 77-87 т.1) вказано 1160,56/1,49 люд.-год., в акті № 1 за грудень -3 2018 (а.с. 88-97 т.1) вказано 1020,31/1,12 люд.-год., всього 3312,02/6,45 люд.-год. При цьому з`ясовано, що згідно інформаційної бази даних ДФС України у березні 2017 року в ТОВ «Хайтбуд» працювало 6 найманих працівників.

Інша інформація щодо трудових ресурсів відсутня. Інформація щодо залучення для здійснення діяльності ФОПів та виплата їм доходу за ознакою «157» відсутня.

Частиною 1 ст.50 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 (зі змінами та доповненнями) нормальна тривалість робочого часу працівників не може перевищувати 40 годин на тиждень. Отже, при 40-годинному робочому тижні за грудень 2018 року працівник повинен відпрацювати- 168 люд/год (8 год/день.х21робочий день відповідного місяця).

Відповідно до проведеного аналізу встановлено, що шість найманих працівників підрядника у грудні 2018 року фактично могли відпрацювати 1008 люд./год (168 люд./год. х 6 працівників), що не узгоджується з відомостями зазначеними у вказаних вище актах. Суд зауважує, що трудові затрати, які використовувались відповідно до наданих документів значно перевищують реальні можливості наявних у підрядника трудових ресурсів, що ставить під обґрунтований сумнів реальність надання такої послуги.

Отже, дані розрахунків свідчать про неможливість здійснення робіт силами підрядника, а придбання ним субпідрядних робіт згідно з даними ЄРПН не встановлено.

Разом з тим, до перевірки не надано актів приймання - передачі будівельного майданчика для здійснення будівельно - монтажних робіт, а також надання матеріалів (обладнання) для виконання робіт відповідно до умов укладеного договору, що також опосередковано свідчить про документальне а не реальне виконання зазначених робіт

З викладеного вище суд дійшов висновку, що ТОВ «Хайтбуд» не мало матеріальних та трудових ресурсів для виконання будівельних робіт, а первинні документи долучені позивачем, не відображають реального руху активів між учасниками господарської операції та не спростовують висновок контролюючого органу наведений у спірному рішенні.

Щодо реальності господарської операції по укладеним договорам поставки між позивачем та ТОВ «Астор трейд» суд зазначає таке.

07.12.2018 і 12.12.2018 між позивачем та ТОВ «Астор трейд» укладено 2 договори поставки обладнання №07-12-18 та відповідно №12/12-18.

Згідно з умовами таких домовленостей позивач ПП НВФ «Вестар» у грудні 2018 придбало у постачальника ТМЦ (насоси, шафи керування насосом, вату мінеральну).

Так, згідно з п. 2 вказаних договорів поставка товару здійснюється постачальником на склад покупця за адресою: вул. Гагаріна, 39, м. Рівне, Рівненська обл. Водночас зареєстрованим місцезнаходженням продавця є: вул. Громова, 69, м. Маріуполь, Донецька область.

Однак до перевірки не надані документи, що підтверджують походження ТМЦ і факт їх транспортування, а саме: товарно-транспортні накладні/подорожні листи вантажного автомобіля, довіреності, накази про відрядження, авансові звіти.

Також немає відомостей, що транспортування товарів здійснювалось третіми особами за договорами перевезення, адже перевіркою встановлено, що у продавця не було можливості доставити товар на склад покупця власними засобами.

Суд зауважує, що відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ товарно-транспортна накладна (ТТН) - обов`язковий документ для здійснення внутрішніх перевезень вантажів (виняток - водій має інший визначений законодавством документ на вантаж).

Таким чином жодними документами не підтверджено фактичне переміщення товарів від продавця до покупця, що свідчить про нереальність задокументованих господарських операцій.

До того ж, підтвердженням таких висновків є той факт, що згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних, ТОВ «Астор трейд» не придбавало ТМЦ, які були реалізовані для позивача. Також відсутні відомості про самостійне виготовлення продавцем такого устаткування, а тому неможливо встановити походження поставлених позивачу товарів за вказаними вище договорами.

Поряд з цим, у видаткових накладних №305 від 07.12.2018 (а.с. 155 т.1) та №606 від 13.12.2018 (а.с. 167 т.1) вказано місце їх складання: місто Маріуполь, проте, це не узгоджується з місцем фактичного отримання товарів покупцем відповідно до умов договору (місто Рівне).

Отже, з наведених вище обставин у сукупності суд вважає, що між позивачем і ТОВ «Астор трейд» реального руху товару по наданим документам не відбулося, а тому ПП НВФ «Вестар» безпідставно сформувало податковий кредит по операціям з поставки товарів за договорами №07-12-18 та №12/12-18.

Підсумовуючи викладене вище, суд констатує, що відповідач при винесенні податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2019 діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, відтак це рішення не підлягає скасуванню у судовому порядку.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Приватного підприємства Науково-впроваджувальна фірма "Вестар" (вул.Гагаріна,39, м. Рівне, 33003, ) до Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 26.07.2019 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 06 листопада 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля