Справа № 555/1292/20
Суддя: Старовецька Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 555/1292/20
Номер провадження 2-а/555/27/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Березне

Березнівський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Національної поліції України про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління патрульної поліції у Рівненській області Національної поліції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 21.07.2020 року інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Рівненській області Загорулько А.В. винесено постанову ЕАМ №2855568 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП по факту того що, 21.07.2020 року о 13 год. 59 хв. на 141 км. автомобільної дороги «Городище - Рівне - Старокостянтинів», керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Honda - Legend», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, чим порушив п.14.6 ПДР України, за що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 вважає постанову незаконною, оскільки він не порушував правил дорожнього руху України. Так, позивач вказує, що 21.07.2020 року близько 14 год. рухався належним йому автомобілем з м.Рівне в напрямку м.Костопіль. Поблизу АЗС «Укрнафта», що розташована за адресою: Р05, с.Ремель, Рівненська область, 35320, був зупинений працівниками поліції та звинувачений у здійсненні обгону ближче ніж за 50 м. до пішохідного переходу. ОСОБА_1 вказує, що у діючих Правилах дорожнього руху України відсутня норма, яка забороняє обгін ближче ніж за 50 м. поза населеними пунктами (п.14.6 ПДР України); обгін ним не здійснювався, а здійснювалось випередження транспортного засобу, який рухався смугою руху для здійснення маневру повороту праворуч.

Позивач вказує, що інспектор поліції не надав жодного доказу, який міг би вказати відстань до пішохідного переходу під час випередження ним іншого транспортного засобу; жодного відеозапису який міг би підтвердити факт обгону позивачем автомобіля ближче 50 м. до перехрестя; не здійснено зупинку транспортного засобу, якого позивач здійснив випередження на вказаній ділянці дороги та не відібрано пояснення у водія такого автомобіля.

ОСОБА_1 покликається на те, що при винесені оскаржуваної постанови не зазначені будь-які докази наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а також вказує на те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не дотримався процесуальних вимог.

У зв`язку з наведеними обставинами позивач просить скасувати постанову відповідача про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження щодо нього закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Стислий виклад позиції відповідача.

Представник відповідача УПП в Рівненській області ДПП - суб`єкт владних повноважень в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву із додатками, у якому позовні вимоги не визнав. Відповідач вказує на те, що відповідно до ПДР України обгін - це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Розділ 34 ПДР п.1.1 передбачає, що вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах, а п. 1.6 ПДР визначає - (лінія наближення - переривчаста лінія, в якій довжина штрихів утричі перевищує проміжки між ними) - попереджає про наближення до розмітки 1.1. Обгін на будь-якому перехресті заборонений у зв`язку з тим, що на цих ділянках проїзної частини існує підвищена небезпека для руху всіх учасників, крім того, увімкнення покажчика повороту може бути неправильно витлумачено іншими особами, які беруть участь у русі, що може спровокувати виникнення ДТП.

На ділянці дороги одночасно знаходиться пішохідний перехід та перехрестя, про що завчасно інформують дорожні знаки та дорожня розмітка. І позивач порушив вимоги вищезазначених норм ПДР України та здійснив обгін на перехресті, перетнувши лінії дорожньої розмітки, передбачені пунктам 1.1. та 1.6 розділу 34 ПДР України.

Вказує на те, що всі обставини описані у відзиві на позов підтверджуються відеозаписами із боді-камери поліцейського, що долучені до матеріалів справи і сам позивач не заперечував факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідач стверджує, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції були дотримані вимоги ст.279 КУпАП та вимоги Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року №1395.

З урахуванням наведених обставин сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

29.07.2020 року було відкрите провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

21.08.2020 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву.

Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення позову, забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися.

Позивач ОСОБА_1 письмовою заявою підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, позов просить задовольнити, розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2855568 від 21.07.2020 року, винесеної інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Рівненській області Загорулько А.В., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, по факту того що, 21.07.2020 року о 13 год. 59 хв. на 141 км. автомобільної дороги «Городище - Рівне - Старокостянтинів», керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «Honda - Legend», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті, чим порушив п.14.6 ПДР України, за що накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із оглянутого відеозапису, що долучений відповідачем до відзиву встановлено:

-- відеофайл - працівник поліції підійшов до транспортного засобу - автомобіля марки «Honda - Legend», що має реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , водій на вимогу інспектора поліції передав для перевірки документи (час дії - 13:41:50), інспектор вказує водію на порушення ПДР України, а саме: обгін на перехресті і обгін ближче 100 м. перед перехрестям, вказує на передбачене законом покарання за вчинення вказаних дій у виді штрафу (час дії - 13:42:09), водій просить надати для огляду відео фіксацію вчинення інкримінованого йому правопорушення (час дії - 13:42:30), інспектор поліції не дає відповідь на прохання позивача, з`ясовує наявність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чи притягувався водій раніше до адміністративної відповідальності, після чого відеозапис у вказаному файлі завершено;

-- відеофайл - інспектор поліції здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення щодо позивача ОСОБА_1 по факту здійснення ним обгону на Т-подібному перехресті. Водій ОСОБА_1 , після запитання інспектора поліції про наявність заяв чи клопотань, просить вдруге надати для огляду відеозапис вчинення інкримінованого йому правопорушення (час дії - 13:50:53). Інспектор поліції дає відповідь водію - «Відео немає» (час дії - 13:50:55) і додає «Я можу надати пояснення інспектора поліції» (час дії - 13:50:56). Водій ОСОБА_1 вказує, що його цікавить саме відеозапис (час дії - 13:51:20), інспектор поліції відповідає «Відеофіксації, на жаль, немає». Водій ОСОБА_1 просить надати йому постанову та зазначає, що має право її оскаржити (час дії - 13:51:31);

-- відеофайл - інспектор поліції вручає копію постанови водію ОСОБА_1 , водій виражає свою незгоду з таким рішенням - «Зупинив, написав і все». На цьому відеозапис завершено.

Норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 9 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засоби фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як на доказ вчинення адміністративного правопорушення позивачем, сторона відповідача покликається на відеозапис, що долучений до відзиву.

За результатами досліджених доказів, що представлені стороною відповідача, суд дійшов до таких висновків:

-- на жодному із трьох відеофайлів, що долучені до відзиву, не відображено момент вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення;

-- позивач неодноразово просив надати йому для огляду відеозапис вчинення ним інкримінованого правопорушення, однак інспектор поліції Загарулько А.В. підтвердив, що такого відеозапису не має;

-- інспектор Загорулько А.В. на відеозаписі покликався на рапорт працівника поліції, який може підтвердити порушення Боймиструком вимог п.14.6.а ПДР України, проте такий рапорт до відзиву не долучено;

-- долучені до відзиву фотознімки відображають лише дорожню обстановку, проте не містять будь-якої інформації щодо порушення позивачем ОСОБА_1 правил обгону;

-- вину у вчинені правопорушення позивач на відеозаписі не визнавав, тричі звертався із вимогою ознайомити його із відеозаписом правопорушення, вказував про своє право оскаржувати постанову інспектора поліції.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фото, пояснення свідків тощо. Сам по собі опис адміністративного правопорушення у постанові про накладення адміністративного стягнення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

В іншому випадку, на думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується також на правових висновках, які зробив Конституційний Суд України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року.

За змістом ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню; відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено у передбаченому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови та наявність в діях ОСОБА_1 порушення, за яке передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Керуючись ст.ст.7, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст.9, 77, 242-246,268-272,286 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Національної поліції України про скасування рішення про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕАМ №2855568 від 21 липня 2020 року, винесену інспектором поліції 1 батальйону 3 роти УПП в Рівненській області Загорулько Андрієм Володимировичем щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (вул.Саксаганського,13 м.Львів, 79005) через Березнівський районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Старовецька