Справа № 540/2466/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2466/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Чорноморська митниця Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 16.07.2020 року за №UA508000/2020/000076/2 щодо збільшення митної вартості товарів імпортованих ФОП ОСОБА_1 (код за ЄДР НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 07.09.2020 відкрито спрощене провадження в справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначив, що статтями 49, 51, 52, 53, 54 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Позивач вважає, що метод визначення митної вартості за ціною договору є пріоритетним, а тому, контролюючи правильність визначення декларантом митної вартості товарів, митний орган зобов`язаний здійснити всі передбачені законом заходи для застосування основного методу. За наявності сумнівів щодо повноти відомостей та документів, що подані декларантом для підтвердження митної вартості, митний орган має витребувати необхідні додаткові документи та вжити інші заходи для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Позивач стверджує, що для підтвердження заявленої митної вартості товару ним надано митному органу всі необхідні документи, передбачені ст. 53 МК України, а саме ті які ідентифікують оцінюваний товар та містять достовірні дані, що піддаються обчисленню, підтверджують ціну товарів, яка підлягає сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджують митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України, а тому відповідачем необґрунтовано відмовлено в застосуванні першого методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Посилаючись на наведене вище, позивач стверджує про наявність підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Також просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору 2657 грн. 83 коп.

30.09.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнає з таких підстав. Декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару - за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Відповідно до ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України під митною вартістю товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту розуміється ціна, що була сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Перевіркою поданих документів було встановлено наявність розбіжностей, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що рішення митного органу є правомірним та відповідає вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позову.

Суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

10.02.2020 року між ФОП ОСОБА_1 та компанією "HEBEI AINING IMPORT AND EXPORT TRADING CO, LTD", Китай, м. Гонконг, укладено контракт № 10022020 (далі-Контракт) на постачання товарів - затінюючу сітку та овочеві мішки. Відповідно до умов контракту поставка товару здійснюється на умовах FOB-порт Шанхай (Китай) згідно з Інкотермс-2000. Кількість, номенклатура, якість та ціна товару визначаються на підставі інвойсів до кожної партії. Вартість контракту становить 500000 доларів США.

На виконання умов Контракту позивачем 04 березня 2019 року було сплачено продавцю 7289,70 доларів США та 19 травня 2020 року було сплачено 17009,30 доларів США. Всього 24299 доларів США.

06.02.2019 року між позивачем та ТОВ "ФОРВАРД ТРАНС" укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №0604/Т-2019, предметом якого є перевезення експортно-імпортних вантажів.

Відповідно до платіжного доручення №54 від 13.07.2020 року за міжнародне перевезення та транспортно-експедиційні послуги сплачено 76807,51 грн.

16.07.2020 року декларантом позивача - товариством з обмеженою відповідальністю «ТРАНСПОРТНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ» за договором про надання послуг митного брокера № 40 від 02.12.2019 року для митного оформлення товару до митного посту "ХЕРСОН" було подано митну декларацію UA508040/2020/005991 від 16.07.2020 року, відповідно до якої митна вартість товару заявлена в розмірі 24297,00 доларів США, за ціною контракту.

Разом з митною декларацією ТОВ «ТРАНСПОРТНІ ЛОГІСТИЧНІ СИСТЕМИ» також були надані наступні документи:

Пакувальний лист без номера від 17.02.2020 року;

рахунок - фактура (інвойс) (Commercial invoice) №01КА200211 від 17.02.2020 року;

коносамент №WMS20054311 від 09.06.2020 року;

автотранспортна накладна №36954Ю/1 від 14.07.2020 року;

декларація про походження товару №01КА200211 від 17.02.2020 року;

платіжний документ, що підтверджує вартість товару №200304/COR/07082 від 04.03.2020 року;

платіжний документ, що підтверджує вартість товару №200519/COR/40474 від 19.05.2020 року;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару без номера від 13.07.2020 року;

зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №10022020 від 10.02.2020 року;

договір про надання послуг митного брокера №40 від 02.12.2019 року;

договір (контракт) про перевезення №0604/Т-2019 від 06.02.2019 року.

Наявність вищезазначених документів при митному оформлені товару за митною декларацією UA508040/2020/005991 від 16.07.2020 підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA508040/2019/00294 від 16 липня 2020 року.

Відповідачем 16.07.2020 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA508000/2020/000076/2. Підставою для корегування визначено те, що документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. Заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості (фактурна вартість, транспортні витрати, витрати на навантаження та витрати на страхування) достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності. В банківських платіжних документах в графі «Details of Payment» не зазначено дату рахунку на який посилається платіж, що не дозволяє підтвердити, той факт, що оплата здійснена саме за товар, який подано до митного оформлення. Серед документів для підтвердження транспортних витрат декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування № 0604/Т-2019 від 06.02.2019. Відповідно до п.1.1 даного договору Експедитор (ТОВ «Форвард Транс») зобов`язується забезпечити послуги з організації перевезення вантажів Клієнта (ФОП ОСОБА_1 ). Із вказаного договору не вбачається, що саме ТОВ «Форвард Транс» встановлює вартість перевезення, адже відповідно до п.2.1.1 від свого та/або від імені клієнта укладає договори з перевізниками. Надані до митного оформлення документи не містять посилань на визначення ціни перевезення (фрахту) безпосереднім перевізником товару (ААА China limited). Також, відповідно до п.5 договору купівлі продажу № 10022020 від 10.02.2020 продавець зобов`язаний доставити товар у порт Шанхай. Проте, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FОВ, продавець зобов`язаний представити товар на борт судна. Додатково наданий Рахунок на оплату транспортних витрат N9 956 від 13.07.2020 також цих відомостей не містить, наявна пише інформація про витрати на міжнародне перевезення (морський фрахт). Отже, відсутні відомості стосовно витрат на навантаження товару на борт судна у порту Шанхай, а відповідно і не можливо встановити числового значення витрат (складових митної вартості), які повинні додаватися при визначенні митної вартості товару. Отже, сума витрат пов`язаних із транспортуванням товару достовірно документально не підтверджена. Крім цього, серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. А, згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FОВ, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання, на його ризик і за його рахунок (при наявності витрат) інформацію необхідну для отримання страхування. Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованою товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції). Та, зважаючи, на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливе заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби, і встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну. Додатково надані документи у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації, наявні розбіжності та відсутні усі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У додатково наданій заявці від 13.07.2020 №00033093 до договору транспортно-експедиційною обслуговування вказано, що в перепік замовлених послуг входять вантажно-розвантажувальні роботи, вартість яких не зазначена та не додасться до митної вартості, а вантаж зазначений у ній не відповідає заявленому. Також відповідно до цієї заявки вантаж до відправлення з порту Шанхай надходить туди з порту Ціндао (Qingdao), з наданих документів не зрозуміло чи додавались витрати понесені за цим маршрутом до митної вартості товару. Крім того, вищевказана заявка складена 13.07.2020, але відповідно до наданого коносаменту товар прийнято на судно 09.06.2020, тобто відправлення товару почалось ще до моменту замовлення послуг пов`язаних з доставкою товару. Також, декларантом неподані усі необхідні додаткові документи, витребуванні в рамках положень статті 53 МКУ, а саме: транспортні документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів: якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. При цьому, відповідно до ч.2 ст.58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Отже, враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товару №1 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митною кодексу України на підставі інформації, наявної у митною органу МД від 13.07.2020 №UА500030/2020/207243, а саме: 3,96 Дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить: 14998*3,96 59392,08 Дол. США). Враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, мигну вартість товару №2 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митною органу МД від 11 06.2020 №UА500020/2020/216359, а саме: 2,55 Дол. США/кг (числове значення митної вартості товару становить. 2*2,55 5.1 Дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основний метод (вартість операції) неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митною органу. Другорядні за ціною договору щодо ідентичних товарів відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів: - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів: на основі віднімання вартості відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості: на основі додавання вартості (обчислена вартість) відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Вважаючи спірне рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в поданих документах.

Митниця зобов`язана зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у задекларованій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підстави наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Як встановлено, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару. За результатами прийнято рішення про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із пунктом 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

Як встановлено, митний орган дійшов висновку про неможливість застосування першого методу митної вартості товару у зв`язку із: неподання усіх необхідних документів, які підтверджують миту вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

У свою чергу Перелік витрат, що одразу не включені до вартості товару, та які необхідно додати до фактурної вартості для визначення митної вартості товару, зазначено у ч.10 ст. 58 МК України. Під час декларування митної вартості, відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України декларант повинен надати документи, що підтверджують розраховану митну вартість (тобто складові митної вартості).

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачеві. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника

Суд критично оцінює висновки митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, рахунок-фактура від 17.02.2020 містить вартість товару в розмірі 24299,00 доларів США за партію товару вагою нетто 15150 кг; рахунок-проформа (proforma invoice) №18НН1026РК від 29.11.2018 року містить дані про вартість товару в розмірі 24299,00 доларів США за партію вагою нетто 15150 кг.; платіжні доручення від 04.03.2020 року та від 19.05.2020 року підтверджують сплату за товар в розмірі 24299,00 доларів США; платіжне доручення №54 від 13.07.2020 року підтверджує факт сплати за міжнародне перевезення суми 76807,51 грн.

В процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Доводи митниці, наведені в оскаржуваному рішенні про ненадання бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, каталоги, специфікації або інформація біржових організацій про вартість товару, суд вважає необґрунтованими. Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею того, що вони можуть усунути сумніви у вартості товарів, не є підставою для відмови у митному оформлені товару за договірною ціною. Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення ст.VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, оскільки ним не наведено обставини та докази того, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті Угоди. Більш того, відповідно до положень МК України застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу.

Також відповідач послався на відсутність серед документів, наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості, інформації про те, що товар страхувався покупцем, що, на думку митниці, може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах поставки FОВ SHANGHAI, продавець зобов`язаний надати покупцю, на його прохання на його ризик та його рахунок (при наявності витрат) інформацію, необхідну для отримання страхування. Позивач не заперечує тієї обставини, що вказаний термін Інкотермс означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження, з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Як вбачається з обов`язків покупця за умовами FOB, то останній зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження. При цьому, договір страхування не є обов`язковим для покупця, що прямо передбачено вищеназваними умовами поставки товару.

Тобто, відповідно до Інкотермс, страхування вантажу не є обов`язком покупця (апелянта), так само як і не є обов`язком постачальника. За таких обставин суд вважає помилковими висновки митниці щодо обов`язковості здійснення покупцем (позивачем) страхування та включення вартості страхування до митної вартості.

Відповідно до пп.6 п.2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при перевірці розрахунку, здійсненого декларантом або уповноваженою ним особою при визначенні митної вартості товарів за основним методом, та чисельного значення заявленої митної вартості, зокрема, аналізується:

включення всіх витрат (складових митної вартості), зазначених у частині десятій статті 58 Кодексу;

включення всіх платежів, які відповідають вимогам, встановленим частинами п`ятою - восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

наявність помилок при перенесенні відомостей з документів, які підтверджують митну вартість товарів, до митної декларації та/або до декларації митної вартості (далі - ДМВ);

наявність арифметичних помилок у митній декларації, ДМВ або документах, які підтверджують митну вартість товарів;

наявність помилок при перерахунку сум в іноземній та/або національній валютах;

наявність помилок при здійсненні нарахувань (наприклад, знижок);

наявність помилок при перерахуванні одиниць виміру оцінюваного товару на одиниці виміру товару відповідно до Митного тарифу України.

Лише після аналізу даної основної інформації митний орган може, при виявленні вищезазначених обставин, додатково використовувати довідкові джерела, наприклад інші митні декларації. Проте, довідкове джерело інформації не може превалювати над даними первинних документів.

Як встановлено судом, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішення №UA508040/2020/000076/2 від 29.07.2020, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товару:

- №1 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 13.07.2020 №UA500030/2020/207243, однак товар в наведеній декларації - полотна основов`язані, із синтетичних волокон, пофарбовані. Сітка в рулоні в упаковці: 420 рулон:бупак - код товару - , не є аналогічним товару №1- трикотажне полотно - сітка виготовлена з трикотажного полотна основов`язаного переплетення, утворена в`язально прошивним способом з синтетичних стрічкових поліетиленових ниток пофарбованих у зелений колір- код товару - , містить інші умови поставки (СРТ Київ) та інший виробник.

- №2 скориговано та визначено за резервним методом на підставі митної декларації від 11.06.2020 №UA500020/2020/216359, однак товар в наведеній декларації - мішки - готові пакувальні вироби, які виготовлено з основов`язаного, без ворсу, що складається зі стрічкових ниток з синтетичних полімерів/співполімерів із пропіленовими та етиленовими мономерними ланками, для пакування сільськогосподарської продукції, 40х62 см., 50х80см. - код товару - , не є аналогічним товару №1- мішок виготовлений із поліетиленових стрічкових ниток. Являє собою готовий виріб (сітчатий мішок) у верхній частині якого міститься затягувальна стрічка, прямокутної форми 40х60 см. - код товару - , містить інші умови поставки (FOB Ningbo), інший виробник та інші характеристики товару.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару (метод №2 ґ).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості. Контролюючим органом не було наведено і жодних обґрунтованих обставин та не надано доказів на підтвердження наявності у нього законодавчо визначених підстав для витребування у позивача додаткових документів для митного оформлення заявленого товару.

Враховуючи, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи, та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення митного органу про коригування митної вартості товарів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 16.07.2020 року № UA508040/2020/000076/2 та наявність підстав для його скасування, відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508040/2020/000076/2 від 16.07.2020 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Чорноморської митниці Державної митної служби України (, адреса: 73000, м. Херсон, вул. Гоголя, 13) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2657,83 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 108020200