Справа № 500/2884/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2884/19

27 жовтня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Подлісної І.М.

за участю:

секретаря судового засідання Павловського Ю.Б.

представника позивача Матвіяс А.Б.

представника відповідача Олексюк Р.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якій просив :

1. Визнати протиправними та скасувати наступні рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області:

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 1 (одна) грн. 00 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 06.12.2018 про сплату штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 24 448 163 (двадцять чотири мільйони чотириста сорок вісім тисяч сто шістдесят три) грн. 35 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 158 311 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста одинадцять) грн. 51 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату військового збору в сумі 13 275 (тринадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 96 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 77 093 сімдесят сім тисяч дев`яносто три) грн. 86 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 656 894 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 96 коп.;

- податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату штрафних санкцій за несплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.07.2018 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 56 001 (п`ятдесят шість тисяч одна) грн. 00 коп.;

- рішення № від 13.07.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 01 коп.

2. Вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою суду від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 16.01.2020 о 10:00 год.

Від представника відповідача на адресу суду 13.01.2020 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України, в зв`язку із пропущенням позивачем строку звернення до адміністративного суду та 16.01.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог .

Ухвалою суду від 16.01.2020, проголошеною в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача та допущено процесуальне правонаступництво відповідача шляхом заміни на Головне управління ДПС в Тернопільській області та оголошено перерву до 30.01.2020 о 09:15 год.

30 січня 2020 року секретарем судового засідання складено довідку про те, що судове засідання не проводилося, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Подлісної І.М. у відпустці. Судове засідання відкладене на 05.02.2020 о 10:45 год.

Ухвалою суду від 05.02.2020 відкладено розгляд справи на 05.03.2020 о 09:30 год., у зв`язку із неявкою позивача та її представника.

Від представника позивача на адресу суду 05.03.2020 надійшло заперечення і доповнення до заперечення проти клопотання щодо залишення позовної заяви без розгляду, в якому він просив відмовити в задоволенні зазначеного клопотання представника відповідача.

Ухвалою суду від 05.03.2020, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) продовжено строк підготовчого засідання та оголошено перерву до 19.03.2020 о 11:30 год. для ознайомлення із додатковими доказами

В підготовчому засіданні представник відповідача підтримав заявлене ним клопотання про залишення без розгляду позовної заяви відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України із посиланням на постанову Верховного Суду від 11.10.2019 року у справі № 640/20468/18. В обґрунтування зазначив, що позов подано поза межами встановленого строку звернення до суду. Зокрема, представник відповідача послався на положення пункту 56.19 статті 56 Податкового кодексу України, якими встановлено для платника податків скорочений - місячний строк оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, якщо до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження. Також, звернув увагу на положення абзаців 5-7, 9 частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", якими визначено адміністративний чи судовий вид оскарження в разі непогодження платника податків із отриманим рішенням про нарахування пені та застосування штрафів із встановленням скаржнику десятиденного строку для оскарження вимоги до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Представник відповідача вважає, що, оскільки, позивач скористався процедурою адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень, за результатами якої Державною фіскальною службою України прийнято рішення № 13263/с/99-99-11-02-02-25 від 31.08.2018, № 14854/м/99-99-11-02-01-11 від 27.09.2018, то позовна заява подана зі значним пропуском спеціального скороченого строку звернення до суду, що передбачений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 59.19 статті 56 Податкового кодексу України, абзацом 9 частини 4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

В підготовчому засіданні представник позивача заперечив проти клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, просив суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що у справі, яку розглянув Верховний Суд, йшла мова про рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків - рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. В обґрунтування зазначив, що строк для звернення до суду платника податків із вимогою щодо визнання протиправним рішення контролюючого органу повинен визначатися за правилами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України (1095 днів із дня отримання такого рішення), незалежно від того, чи скористалася особа своїм правом на досудове вирішення спору шляхом застосування процедури адміністративного оскарження.

Також, представник позивача звертає увагу суду на те, що він своєчасно, 18.12.2019, звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Тернопільській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішення ДФС.

19 березня 2020 року секретарем судового засідання Павловським Ю.Б. складено довідку про те, що судове засідання по адміністративній справі № 500/2884/19 за позовною заявою ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 19 березня 2020 року не проводилося, у зв`язку із оголошенням карантину та тимчасовим, з 17 березня до 03 квітня 2020 року, зупиненням розгляду справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу.

Ухвалами суду від 26.05.2020, від 25.06.2020, від 28.07.2020 відкладено розгляд справи на 10.08.2020 о 10:00 год., у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Ухвалою суду від 10.08.2020, проголошеною в судовому засіданні без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача про зміну прізвища, допущено зміну прізвища позивача на "Кагарлицька", закінчено підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 08.09.2020 о 11:30 год.

Ухвалами суду від 10.09.2020, від 06.10.2020 відкладено розгляд справи на 27.10.2020 о 10:15 год., у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, з мотивів викладених у відзиві на позов.

В судовому засіданні суд залишив без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 1 (одна) грн. 00 коп.;

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 158 311 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста одинадцять) грн. 51 коп.;

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.;

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату військового збору в сумі 13 275 (тринадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 96 коп.;

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 77 093 сімдесят сім тисяч дев`яносто три) грн. 86 коп.;

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 656 894 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 96 коп.;

- податкового повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату штрафних санкцій за несплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.;

- вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.07.2018 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 56 001 (п`ятдесят шість тисяч одна) грн. 00 коп.;

- рішення № від 13.07.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 01 коп.

А щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №6 від 06.12.2018 ГУ ДФС у Тернопільській області, то суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Тернопільській області проведено документальну планову виїзну перевірку платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з « 1» «січня» 2015 року по « 31» «грудня» 2017 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з "13" березня" 2012 року по "31" грудня 2017 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з "1" січня" 2015 року по "31" грудня 2017 року.

Результат перевірки оформлено актом від 21.06.2018року № 1736М9-00-13- 06/ (далі- акт перевірки).

У висновку акту перевірки зазначено, зокрема, про порушення:

1. пп.49.18.2. та пп.49.18.5. п.49.18.ст.49 та абз.1 п.177.5. , пп.177.5.2. п.177.5. ст..177 Податкового кодексу України від 02.12.2010, № 2755-VI, у результаті не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 3 квартал 2017 року та за 2017 рік .

2. пп.164.1.3. п.164.1 ст.164 , п.177.2. ст..177 , пп.177.4.2. пп.177.4.3. п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями , у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 127 449,21 грн., в тому числі по звітних (податкових) періодах: за 2017 рік 127 449,21 грн.

3. пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 , пп.292.1.1 п.292.1 ст.292, п.292.13.ст.292, абз.1 п.293.4. ст.,293 , пп. 296.1.1 п.296.1 ст.296 , пп.296.5.1. п.296.5. ст.,296 , абз.1,2 пп.298.2.3. п.298.2. ст.298 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з єдиного податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 525 515,76 грн., в тому числі по звітних (податкових) періодах: за 2017 рік 525 515,76 грн.

4. абз.1 п.2 ч.І ст.7 та пп.1 пункту 2 частини другої статті 6 ЗУ №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями від 8.07.2010 року у результаті чого визначено суму зобов`язань з єдиного внеску з суму доходу (прибутку), отриманого від здійснення підприємницької діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся, на суму 56 001 грн., в тому числі по звітних (податкових) періодах: за 2017 рік 56 001 грн.

5. п.183.2, ст.183, пп.а п.185.1. ст.,185 , п.188.1 ст.188 п.187.1ст.187, пп.в п.193.1 ст.193, ст.194 та п.200.2, пп.в п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України від 02.12.2010, № 2755-VI, у результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 61675,09 грн., у тому числі по звітних (податкових) періодах :за липень 2017 року в сумі 3367,49 грн., за серпень 2017 року в сумі 6630,18 грн., за вересень 2017 року в сумі 30210,48 грн., за жовтень 2017 року в сумі 7078,88 грн., за листопад 2017 року в сумі 7545,19 грн., за грудень 2017 року в сумі 6842,87 грн.

6. п.16 підрозділу 10 розділу 20 , пп.163.1.1. п.163.1. ст..163 , пп.164.1.3 п.164.1. ст.164, п.177.2 ст.177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями , у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору з доходів від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 10620,77 грн., в тому числі по звітних (податкових) періодах: за 2017 рік в сумі 10620,77 грн.

7. п.296.2. ст.,296 та п.296.5.1. п.296.5. ст.,296 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України у результаті не подання податкової декларації платника єдиного податку за 2 квартал 2017 року .

- пункту 296.10 статті 296 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями п.1 ст.3 Закону України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 01.06.2000р. із змінами та доповненнями , щодо не забезпечення проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи при реалізації лікарських засобів населенню за період з 01.10.2015 року по 31.12.2017 року;

- абзацу другого частини восьмої статті 9 Закону України №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами і доповненнями від 8.07.2010 року , встановлено порушення термінів сплати авансових платежів по єдиному внеску, одночасно з виплатою сум заробітної плати (доходу), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, по сплаті в бюджет 85599,18 грн. єдиного внеску, а також встановлено - неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку доходів, а саме торгівельна виручка за 2015-2017 роки в загальній сумі 5 322 833,46 грн., яка внесена на рахунок в банку, невідображена в книзі обліку доходів №28953/1 від 05.09.2012р.,віддповідно до вимог п.2.2, п.2.6, гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 із змінами та доповненнями;

На підставі акту перевірки, зокрема, винесено податкові повідомлення рішення:

1) податкове повідомлення-рішення № 6 від 25.09.2017 про сплату штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 1 (одна) грн. 00 коп.;

2) податкове повідомлення-рішення № 6 від 25.09.2017 про сплату штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 26 614 167 (двадцять шість мільйонів шістсот чотирнадцять тисяч сто шістдесят сім) грн. 30 коп.;

3) податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 158 311 (сто п`ятдесят вісім тисяч триста одинадцять) грн. 51 коп.;

4) податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 340 (триста сорок) грн. 00 коп.;

5) податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату військового збору в сумі 13 275 (тринадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) грн. 96 коп.;

6) податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 77 093 сімдесят сім тисяч дев`яносто три) грн. 86 коп.;

7) податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 656 894 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 96 коп.;

8) податкове повідомлення-рішення № 6 від 13.07.2018 про сплату штрафних санкцій за несплату єдиного податку з фізичних осіб в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.;

9) рішення № від 13.07.2018 про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 5 600 (п`ять тисяч шістсот) грн. 01 коп.

10) вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 13.07.2018 про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску в сумі 56 001 (п`ятдесят шість тисяч одна) грн. 00 коп.

Так, Головне управління ДФС у Тернопільській області листом від 20.09.2018 №2913/19-00-13-06/19257 повідомило платника, що у зв`язку з помилкою податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 №6 про застосованих штрафних санкцій у сумі 26614167,30 грн. за порушення норм з регулювання обігу готівки вважати податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2018 №6, а податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 №6 про застосованих штрафних санкцій у сумі 1 грн. за порушення вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» вважати від 13.07.2018 №6.

Судом встановлено, що рішенням Державною фіскальною службою України від 27.09.2018 № 14854/М/99-99-11-02-01-14 про результати розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 , скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Тернопільській області від 13.07.2018 №6 в частині застосованих штрафних санкцій поза межами строків, визначених пунктом 114.1 статті 114, статті 102 Податкового кодексу України, в інший частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Підпунктом 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання Підпунктом 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України або податкового боргу.

Отже, в силу вимог підпункту 60.1.3 пункту 60.1 та пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України ГУ ДФС у Тернопільській області сформовано нове податкове повідомлення-рішення, яке містять зменшену суму грошового зобов`язання за порушення норм з обігу готівки, а саме від 06.12.2018 року № 6 на суму 24 448 163,35 грн.

В акті перевірки зазначено, що у періоді, який перевірявся, ФОП ОСОБА_1 здійснювала роздрібну торгівлю фармацевтичними, медичними, ортопедичними та косметичними товарами і туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, а саме II група платника єдиного податку.

Перевіркою доходу, отриманого від провадження діяльності, відображеного в податкових деклараціях платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця, на підставі документів, наданих до перевірки встановлено заниження обсягу доходу на загальну суму 4457276,60 грн., в т.ч. за 2015 рік на 433190,79 грн., за 2016 рік -18083,24 грн., за 2017 рік - 4006002,57 грн., внаслідок не включення коштів, що надійшли на розрахунковий рахунок підприємця.

Згідно наданих банківських виписок встановлено, що сума доходу ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку за 1 півріччя 2017 року склала суму 5003438,43 грн., що є порушенням умов перебування фізичної особи-підприємця, яка застосовує спрощену систему оподаткування, передбачених п. 291.4 ст.291 Податкового кодексу України.

Як видно з матеріалів справи, зазначене перевищення виникло внаслідок неопублікування в книзі обліку доходів коштів, які ФОП ОСОБА_1 внесла на розрахункові рахунки із призначенням платежу «внесення торгової виручки».

Враховуючи зазначене, ФОП ОСОБА_1 , у відповідності до ч.3 п.293.8 ст.293 Податкового кодексу України, повинна була з 01.07.2017 перейти на сплату інших податків і зборів, встановлених цим Кодексом. Проте, підприємець заяву про перехід на іншу систему оподаткування до контролюючих органів не подала. Отже, за період з 01.07.2017 по 31.12.2017 ФОП ОСОБА_1 є платником податку на загальних підставах, та дохід повинна оподатковувати у відповідності до ст. 177 Податкового кодексу України.

Крім того в акті зазначено, що на порушення вимог п.296.2. ст..296 та п.296.5.1. п.296.5. ст..296 Податкового кодексу України, підприємець не подала податкову декларацію платника єдиного податку за 2 квартал 2017 року.

Актом констатовано порушення ФОП ОСОБА_1 п.п.291.5.3, п.295.3, ст. 291, пп. 292.1, 292.6, ст. 292, п. 298.2 ст.298 Податкового кодексу України та донараховано єдиного податку у розмірі 525515,76 гривень.

Внаслідок виявлених порушень в акті перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 занижено суму загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності у 2017 році, який підлягає оподаткуванню на загальній системі оподаткування на суму 865 546,61 гривень.

Також, перевіркою встановлено не надання податкової декларації про майновий стан і доходи за 3 квартал 2017 року та за 2017 рік.

У зв`язку із заниженням чистого оподатковуваного доходу, перевіркою відповідно до вимог пп. 1.2, 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України встановлено заниження суми визначеного військового збору, що підлягає сплаті на 10620,77 гривень.

В ході проведення перевірки встановлено факт не подання заяви на реєстрацію платником податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 . Оскільки сума доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування склала в 1 півріччі 2017 році склала 5 003438,43 грн., відповідно до вимог п.183.4 ст.183 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 повинна була до 10 липня 2017 року подати до контролюючого органу реєстраційну заяву та з 11 липня 2017 року проводити нарахування податку та складання податкових накладних як платник податку.

Актом констатовано порушення вимоги п. п.183.2. ст.183, пп.а п. 185.1. ст.185 , п. 188.1 ст.188 п.187.1ст.187, пп.в п.193.1 ст.193, ст.194 та п.200.2, пп.в п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 61675,09 гривень.

На підставі акту перевірки, з урахуванням розгляду заперечення, ГУ ДФС у Тернопільській області винесені ФОП ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 13.07.2018 №6 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем -127449,21 грн., за штрафними санкціями - 30862,30 грн., №6 про нарахування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб в сумі 340,00 грн., №6 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем - 10620,77 грн., за штрафними санкціями -2655,19 грн., №6 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями - 61675,09 грн., за штрафними санкціями -15418,77 грн., №6 про збільшення суми грошового зобов`язання з єдиного податку за податковими зобов`язаннями у розмір 525515,76 грн., за штрафними санкціями -131378,94 грн., №6 про нарахування штрафних санкцій з єдиного податку-170,00 гривень.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Пунктом 177.1 ст. 177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в п. 167.1 ст. 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла з 01.01.2015) до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається, зокрема, вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (пп. 177.4.1); інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (пп. 177.4.4).

Згідно з п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла з 01.01.2017) до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається, зокрема, вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат (пп. 177.4.1); суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця (пп. 177.4.3); інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (пп. 177.4.4).

Витрати фізичних осіб-підприємців визначені п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, в якому зазначено, що витрати, повинні бути безпосередньо пов`язані з отриманням доходу. Тобто, доходи визнаються не в момент їх нарахування, а в момент отримання, витрати визнаються лише в тому випадку, якщо вони фактично понесені (оплачені), а не тільки нараховані. При цьому, витрати відображаються у момент отримання доходу, якого вони стосуються, а не в момент їх оплати.

З 03.08.2014 набрали чинності зміни до Податкового кодексу України, внесені Законом України від 31 липня 2014 року №1621-VII, якими підрозділ 10 розділу XX Податкового кодексу України доповнено пунктом 16і, відповідно до якого (у редакції, що діяла з 01.01.2015) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з пп. 1.2 п. 16.1 підрозділу 10 розділу XX Перехідних Положень Податкового кодексу України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, зокрема, загальний річний оподатковуваний дохід до якого у т.ч. відносяться доходи, отримані фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст. 177 Кодексу.

Правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку встановлюються главою І розділу XIV Податкового кодексу України.

Підпунктом 292.1.1 п. 292.1 ст. 292 Податкового кодексу України встановлено, що доходом фізичної особи - підприємця - є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Згідно п. 292.6 ст. 292 Податкового кодексу України встановлено, що датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Пунктом 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, перебувають на другій групі - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень. Дія цього підпункту не поширюється на фізичних осіб - підприємців, які надають посередницькі послуги з купівлі, продажу, оренди та оцінювання нерухомого майна (група 70.31 КВЕД ДК 009:2005), а також здійснюють діяльність з виробництва, постачання, продажу (реалізації) ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння. Такі фізичні особи - підприємці належать виключно до третьої групи платників єдиного податку, якщо відповідають вимогам, встановленим для такої групи.

Відповідно до пп. 2 п. 293.8 ст. 293 Податкового кодексу України ставки, встановлені пунктами 293.3 - 293.5 цієї статті, застосовуються з урахуванням таких особливостей: платники єдиного податку другої групи, які перевищили у податковому (звітному) періоді обсяг доходу, визначений для таких платників у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, в наступному податковому (звітному) кварталі за заявою переходять на застосування ставки єдиного податку, визначеної для платників єдиного податку третьої групи, або відмовляються від застосування спрощеної системи оподаткування. Такі платники до суми перевищення зобов`язані застосувати ставку єдиного податку у розмірі 15 відсотків.

Відповідно до п. 300.1 ст. 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Згідно із п. 296.2 ст.296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу. Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Пунктом 181.1 ст. 181 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Відповідно до п. 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу.

Пунктом 185.1 ст.185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є, зокрема, операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю (пп. «а»); постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (пп. «б»).

Згідно із п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Пунктом 193.1 ст. 193 Податкового Кодексу України встановлена ставка податку встановлюються від бази оподаткування у розмірі, зокрема, 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів за переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України; постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, (п. 183.10 ст. 183 Податкового Кодексу України).

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Перевіркою дотримання вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1996 із змінами та доповненнями, (далі - Закон №265) встановлено наступне:

Законом України від 01 липня 2015 року N 569-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законів України щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій", який набрав чинності 23.07.2015, пункт 296.10 статті 296 Кодексу викладено у новій редакції, зокрема, визначено, що РРО не застосовуються платниками єдиного податку: першої групи; другої і третьої груп (фізичні особи - підприємці) незалежно від обраного виду діяльності, обсяг доходу яких протягом календарного року не перевищує 1 млн. грн. У разі перевищення в календарному році обсягу доходу понад 1 млн. грн. застосування РРО для такого платника єдиного податку є обов`язковим. Застосування РРО розпочинається з першого числа першого місяця кварталу, наступного за виникненням такого перевищення, та продовжується у всіх наступних податкових періодах протягом дії свідоцтва платника Єдиного податку.

Враховуючи викладене, платники єдиного податку другої групи (фізичні особи- підприємці) при проведенні готівкових розрахунків із споживачами можуть не застосовувати РРО, якщо обсяг доходу таких платників податку у календарному році не перевищує 1 млн. гривень.

Водночас, в ході перевірки (на підставі даних книги обліку доходів та банківських виписок про внесення торгівельної виручки на рахунок/рахунки) встановлено перевищення платником єдиного податку другої групи ОСОБА_1 , протягом 2015 календарного року обсягу доходу більше 1 млн. грн., дані наведено в п.2.2. акту перевірки.

За період з 1.01.2015 року по 07.09.2015 року сума доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування в 2015 роді по ПП ОСОБА_1 , склала 1 001 725,77 грн. ( за січень 2015 року 64431,85 грн + за період з 01.02.2015-10.04.2015 року 280 000грн.+ за період з 11.04.2015 по 08.06.2015 року 435 000 грн.+ за період з 9.06.2015- 30.06.2015 року 35 966,07 грн.+ за період з 1.07.2015-07.09.2015 року 186 327,85 грн.) враховуючи вищенаведене, ФОП ОСОБА_1 зобов`язана була при здійсненні своєї господарської діяльності з 01.10.2015 застосовувати РРО або перейти на використання виключно безготівкових розрахунків.

За період з 08.09.2015 року по 31.10.2015 року сума доходу, отриманого від провадження діяльності по ПП ОСОБА_1 склала 422 479,17 грн.

За період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року сума доходу, отриманого від провадження діяльності в 2016 році по ПП ОСОБА_1 склала 1010183,49 грн.

За період з 1.01.2017 року по 31.12.2017 року сума доходу, отриманого від-провадження діяльності в 2017 році по ПП ОСОБА_1 склала 5 868 985,04 грн.

П.1 Ст. 3. Закону України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" передбачено: Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Таким чином, ПІП ОСОБА_1 порушено вимоги пункту 296.10 статті 296 Податкового Кодексу України від, 02.12.2010р. №2755-VI із змінами та доповненнями п.1 ст.3 Закону України " Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 01.06.2000р. із змінами та доповненнями, а саме не забезпечено проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи при реалізації лікарських засобів населенню за період з 01.10.2015 року по 31.12.2017 року.

У разі встановлення протягом календарного року, під час перевірки, факту непроведення розрахункових операцій через РРО з фіскальним режимом роботи (у випадках обов`язку застосування РРО) згідно з п. 1 ст. 17 Закону N 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів ДФС застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:

вчинене вперше - 1 гривня;

за кожне наступне вчинене порушення - 100 відс. вартості проданих з порушеннями, встановленими цим підпунктом, товарів (послуг).

2.9.3 Перевіркою дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 із змінами та доповненнями (далі - Положення №637), норми якого були чинними у період, що перевіряється, встановлено наступне:

Відповідно до пп. 1 п. 292.1 ст. 292 Кодексу доходом фізичної особи - підприємця - платника єдиного податку є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначений п. 292.3 ст. 292 Кодексу. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке І належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності.

Пунктом 292.6 ст. 292 Кодексу визначено, що датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Відповідно до підпункту 296.1.1 пункту 296.1 статті 296 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої і другої груп, а також платники єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість (далі - платник податку), ведуть книгу, обліку доходів (далі - Книга), у якій щоденно за підсумками робочого дня відображають отримані доходи. Книга ведеться за вибором платника податку в паперовому або в електронному вигляді.

Пунктом 4 Порядку ведення книги обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19 червня 2015 року N 579 передбачено, що у Книзі відображається фактично отримана сума доходу від провадження діяльності із сумарним підсумком за місяць, квартал, рік. Згідно із п. 5 Порядку записи у Книзі виконуються за підсумками робочого дня, протягом якого отримано дохід, зокрема, кошти, що надійшли на поточний рахунок платника податку та/або отримано готівкою, сума заборгованості, за якою минув строк позовної давності, фактично безоплатно отримано товари (роботи, послуги).

У відповідності до п. 1.2 глави 1 Положення №637, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Нормою цього ж пункту встановлено, що каса це приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Згідно з пунктом 2.6 Положення №637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Як видно з матеріалів справи, за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. підприємець задекларувала 991 004 15 грн. виручки від реалізації лікарських засобів. Проведеною перевіркою на підставі даних книги обліку доходів, даних форми 1-ДФ, даних виписок банку про рух коштів на розрахунковому рахунку, даних поданих декларацій встановлено розбіжність між задекларованим підприємцем доходом і доходом згідно даних перевірки в сумі 433 200,79 грн. Згідно даних податі декларації платника єдиного податку за 2015р. ФОП задекларувала 991004,15 грн. обсягів доходу від реалізації лікарських засобів, згідно даних перевірки обсяг доходу за 2016р. становить 1424 194,94 грн. Розбіжність в сумі 433 200,79 грн. виникла внаслідок необлікування (не оприбуткування) в книзі обліку доходів виручки, яку ФОП ОСОБА_1 внесла на розрахункові рахунки з призначенням платежу "внесення торгової виручки". Дані наведено в пункті 2.2 акту перевірки.

За період з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. підприємець задекларувала 992 100,25 грн. виручки від реалізації лікарських засобів. Проведеною перевіркою на підставі даних книги обліку доходів, даних форми 1-ДФ, даних виписок банку про рух коштів на розрахунковому рахунку, даних поданих декларацій встановлено розбіжність між задекларованим підприємцем доходом і доходом згідно даних перевірки в сумі 18 083,49 грн. Згідно даних поданої декларації платника єдиного податку за 2016р. ФОП задекларувала 992 100,25 грн. обсягів доходу від реалізації лікарських засобів, згідно даних перевірки обсяг доходу за 2016р. становить 1 010 183,49 грн. Розбіжність в сумі 18 083,49 грн. виникла внаслідок необлікування (не оприбуткування) в книзі обліку доходів виручки, яку ФОП ОСОБА_1 внесла на розрахункові рахунки з призначенням платежу ''внесення торговельної виручки". Дані наведено в пункті 2.2 акту перевірки.

За період з 01.01.2017р. по 31.12.2017р. підприємець внесла на розрахунковий рахунок 6 901 050 грн. готівкових коштів як торгівельної виручки за 2015-2017р. Проведеною перевіркою на підставі даних книги обліку доходів, даних форми 1-ДФ, даних виписок банку про рух коштів на розрахунковому рахунку, даних поданих декларацій встановлено:

Відповідно до даних наведених в п.2.2 акту:

Станом на 1 квітня 2017 року сума виручки відображена в книзі обліку доходів за 2015-2017р. та не здана в банк становитиме 1 470 779,63 грн. (Сума виручки, відображена в книзі обліку доходів за 2015 рік та не здана в банк в 2015 році 709 204,94 грн.+ Сума виручка , відображена в книзі обліку доходів за 2016 рік та не здана в банк в 2016 році 607 283,49 грн.+ Сума виручки , відображена в книзі обліку доходів за 1 квартал 2017 року та не здана в банк у 1 кварталі 2017 року - 154'291,20 грн.).

Сума доходу,і отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування в 1 півріччі 2017 році склала 5 003 438,43 грн., в т.ч.:

- 486 664,20 грн.,- сума відображена в книзі обліку доходів;

- 4 516 774 ,23 грн. здана в банк, як торгівельна виручка та не відображена сума готівкових доходів ( 54 769,58 грн. грн. +838 908,80 грн.+ 697 313,38 грн.+ 978 764,03грн.+218 299,88 грн. +247 486,57 грн.+ 391 728,82 грн.; +1031,49 грн.; +194 824,58 грн.+ 197 399,99 грн.+ 297 401,66 грн.+ 202 039,78 грн.+ 196 805,67 грн.).

Враховуючи наведене вище, не відображена сума готівкових коштів у книзі обліку доходів за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року, яка здана в банк у 2017 році як торгівельна виручка за 2015-2017р. становить 4 516 774, 23 грн.

Сума доходу, отриманого від господарської діяльності за період з 01.07.2017 року по 31.12.2017 року становить 865 546,61 грн., в т.ч. 510 771,66 грн. - сума відображена в книзі обліку доходів та сума готівкових доходів внесених в банк як торгівельна виручка але не відображені у книзі обліку 354 774,95 грн.( 19 383,69 грн.+ 143 963,75 грн.+51 429,33грн.+71 973,72 грн.+68 024,46грн.).

Неоприбуткована (сума за перевірений період становить 5 322 833,46 грн. (4 516 774,23+433 200,79 + 18 083,49+ 354 774,95 ) виникла внаслідок невідображення (не оприбуткування) в книзі обліку доходів виручки, яку ФОП ОСОБА_1 внесла на розрахункові рахунки з призначенням платежу ''внесення торговельної виручки". Дане порушення описано в пункті 2.2 та 2.1 акту перевірки.

Перевіркою дотримання вимог Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 із змінами та доповненнями, яка діяла у період, що перевіряється, встановлено наступне порушення:

- неоприбуткування готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку доходів, а саме торгівельна виручка за 2015-2017 роки в загальній сумі 5 322 833,46 грн., яка внесена на рахунок в банку, та невідображена в книзі обліку доходів №28953/1 від 05.09.2012р.,відповідно до вимог п.2.2, п.2.6 гл.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, яке затверджене постановою Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 із змінами та доповненнями.

Враховуючи вищенаведене, сума доходу, отриманого від провадження діяльності на спрощеній системі оподаткування в 1 півріччі 2017 році склала 5 003 438,43 грн., в т.ч. 486 664,20 грн. - сума відображена в книзі обліку доходів, та здана в банк а також не відображена сума готівкових доходів, яка здана в банк як торгівельна виручка в сумі 4 516 774,23 грн. ( 54 769,58 грн. грн. +838 908,80 грн. + 697 313,38 грн.+ 978 764,03грн. +218 299,88 грн. +247 486,57 грн.+ 391 728,82 грн.; +1031,49 грн.; +194 824,58 грн.+ 197 399,99 грн.+ 297 401,66 грн.+ 202 039,78 грн.+ 196 805,67 грн.).

Проведеною перевіркою встановлено, що ПП ОСОБА_1 допустила перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу за 1 півріччя 2017 року на суму 3 503 438,43 грн. (5 003438,43 грн.-1500 000 грн.=3503438,43грн.) відповідно до наведених вище даних ) та не перейшла на сплату інших податків і зборів з 1 липня 2017 року.

Таким чином, проведеною перевіркою встановлено, що у зв`язку з порушенням ч.2 п.291.4 ст.294, Кодексу, а саме перевищенням протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку 2 групи, ФО- підприємець ОСОБА_1 з 01.07.2017р. повинна була перейти на сплату інших податків і зборів, визначених ПКУ.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не дотримала вимог частини першої, пунктів 4- 5 частини п`ятої статті 160 КАС України та в позовній заяві не зазначила, з яких підстав вважає протиправними кожне з оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та не обґрунтувала свої позовні вимоги щодо кожного повідомлення-рішення, а єдиним аргументом їх протиправності є те, що нею, нібито помилково, невірно зазначення в платіжних документах поле «Призначення платежу», а саме: замість «Внесення торгової виручки» мало бути зазначено «Внесення власних заощаджень».

Але, з огляду на це, чинним законодавством взагалі не передбачений механізм внесення виправлень в реквізит банківської квитанції «призначення платежу», то наведені позивачем аргументи, що ним надано до банку заяву про зміни таких реквізитів не є належним доказом щодо протиправності контролюючого органу при визнанні грошових зобов`язань, крім цього позивачем не надано доказів про внесення банком змін до таких реквізитів заяв на переказ готівки.

Таким чином, суд вважає, що наявні всі визначені законом підстави для складення відповідачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення №6 від 06.12.2018 р.ГУ ДФС у Тернопільській області - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43142763).

Головуючий суддя Подлісна І.М.