Справа № 440/973/20
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 р.Справа № 440/973/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: К.І. Клочко; за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, Полтава у справі № 440/973/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал"

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" (далі позивач, ТОВ "Полтава-Капітал") звернулось до суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (далі відповідач-1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі відповідач-2), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати припис №22 про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області;

- визнати протиправним та скасувати постанову №П-3-20ю/1016-6.10 від 10 лютого 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на ТОВ "ПОЛТАВА-КАПІТАЛ".

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано припис №22 головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року.

Визнано протиправним та скасовано постанову №П-3-20ю/1016-6.10 від 10 лютого 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВА-КАПІТАЛ".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (вул.Гоголя, кімн.62, м.Полтава, 36011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛТАВА-КАПІТАЛ (вул.Половки,62, м.Полтава, 36034, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4834,60 грн (чотири тисячі вісімсот тридцять чотири гривні шістдесят копійок).

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» у стягненні з Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на його користь судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Відповідач, не погодившись із рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що ТОВ «ПОЛТАВА-КАПІТАЛ» є суб`єктом містобудування у розумінні приписів Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Також зазначає, що направлення на проведення позапланового заходу містить інформацію про термін дії направлення, а саме з 24.01 до 06.02.2020, що, на думку відповідача, в повній мірі відповідає вимогам законодавства, а тому у контролюючого органу були наявні правові підстави для початку проведення перевірки. З огляду на викладене, зважаючи на недопуск посадової особи ДАБІ у Полтавській області до проведення заходу контролю, відповідач вважає, що припис №22 про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року та постанова №П-3-20ю/1016-6.10 від 10 лютого 2020 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності на ТОВ "ПОЛТАВА-КАПІТАЛ" є правомірними.

Позивач, не погодившись із вказаними додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції його скасувати та прийняти постанову, якою стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що і змісту поданих документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу чітко вказано, що надання юридичних послуг здійснюється у справі № 440/973/20.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області задоволенню не підлягають, а вимоги апеляційної скарги ТОВ "Полтава-Капітал" підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що із витягу з наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №89 від 22.01.2020 Про проведення позапланової перевірки вбачається, що Департаменту ДАБІ у Полтавській області наказано провести позапланову перевірку на об`єкті Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область. Суб`єкт містобудівної діяльності: ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ, . Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Підставою для призначення перевірки слугував лист Управління стратегічних розслідувань в Полтавській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №128/55/115/01-2019 від 09.01.2020, у якому містилося прохання провести перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів щодо функціонування АЗС за адресою: Полтавська область, смт. Чутове, вул. Короленко,8.

На підставі наказу №89 від 22.01.2020 Департаментом ДАБІ у Полтавській області видано направлення №33 від 23.01.2020 для проведення позапланового заходу на об`єкті Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область щодо дотримання суб`єктом містобудівної діяльності: ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ, , вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Строк дії направлення з 24.01 до 06.02.2020.

31.01.2020 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком В.В. складено акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурного-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (далі-акт від 31.01.2020). Акт мотивований тим, що директор ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ Ващенко С.Б. не допустив посадових осіб органу ДАБК на об`єкт будівництва Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область шляхом незабезпечення участі уповноваженої особи в позаплановій перевірці та ненадання документів, відомостей, матеріалів, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушив положення пункту 1 частини 4 статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553. Позивач у акті виклав зауваження щодо його складання, а саме зазначив, що перевірка, згідно з направленням №33 від 23.01.2020 здійснюється з порушенням вимог розпорядчих документів органів державного нагляду. Мотиви для відмови у допуску до проведення перевірки зазначені в акті про відмову в допуску до перевірки №51/02 від 31.01.2020.

З акту про відмову в допуску до перевірки від 31.01.2020 №51/02 вбачається, що підставою для відмови у допуску до перевірки слугувало те, що перевірка, згідно з направленням №33 від 23.01.2020, здійснюється з порушенням вимог розпорядчих документів органів державного нагляду, встановлених у статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а саме в направленні відсутня інформація про здійснення попереднього заходу та відсутні дата початку та дата закінчення заходу, не вказане місцезнаходження суб`єкта господарювання. Також, представником контролюючого органу не надано для ознайомлення документ, що є підставою для проведення позапланового заходу.

Враховуючи недопуск до проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва, 31.01.2020 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком В.В. складено припис №22 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень вимагається забезпечити доступ на об`єкт будівництва, уповноважити особу для участі у перевірці та надати документи, необхідні для здійснення архітектурно-будівельного контролю до 17.02.2020.

Також, 31.01.2020 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком В.В. складено протокол №П-3-20Ю про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, яким встановлено, що директор ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу ДАБК на об`єкт будівництва Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область шляхом незабезпечення участі уповноваженої особи в позаплановій перевірці та ненадання документів, відомостей, матеріалів, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена пп.2 ч.6 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності. Розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 10 год 00 хв. 10.02.2020 у приміщенні Департаменту ДАБІ у Полтавській області. До протоколу директором позивача надано зауваження, а саме зазначено, що перевірка, згідно з направленням №33 від 23.01.2020, здійснюється з порушенням вимог розпорядчих документів органів державного нагляду. Мотиви для відмови у допуску до проведення перевірки надані в акті про відмову в допуску до перевірки №51/02 від 31.01.2020.

10.02.2020 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком В.В. складено постанову №П-3-20ю/1016-6.10 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено на останніх штраф у сумі 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят гривень).

Не погодившись із приписом №22 про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року та постановою №П-3-20ю/1016-6.10 від 10 лютого 2020 року, що складені головним інспектором будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що з наданих документів в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу неможливо встановити надання вказаної допомоги саме у цій справі.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, при цьому не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V).

Відповідно до частин 4 та 5 статті 2 Закону №877-V визначено, що, зокрема, заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Аналогічну норми містяться у Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі Порядок №553), де передбачено, шо під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 Прикінцеві положення Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за наявності підстав виключно у встановленому Законом №877-V порядку, з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені у Законі України Про регулювання містобудівної діяльності (далі-Закон №3038-VI).

Відповідно до ст. 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частиною 3 статті 41 Закону №3038-VI визначено, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Зокрема, частиною 3 статті 6 Закону №3038-VІ визначено, що до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад. Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 р. № 294 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017 р. № 408), (далі-Положення №294) Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до пункту 4 Положення №294 Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань видає обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; складає акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядає справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону.

Пунктом 7 Положення №294 передбачено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Правовий статус Департаменту ДАБІ у Полтавській області визначено положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, що затверджене наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №931 від 12.06.2017 (далі-Положення №931).

Зокрема, пунктом 1 Положення №931 передбачено, що Департамент ДАБІ у Полтавській області є територіальним органом, без статусу юридичної особи публічного права, утвореним як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України.

Отже, Департамент ДАБІ у Полтавській області є територіальним органом, а тому наділений повноваженнями Держархбудінспекції щодо здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.

Абзацом 2 підпункту 2 пункту 4 Положення №931 передбачено, що територіальний орган відповідно до покладених на неї завдань проводить перевірки відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Абзацом 1 підпункту 3 пункту 4 Положення №931 визначено, що за результатами проведених перевірок посадові особи, уповноважені в порядку визначеному законодавством України, складають матеріали перевірок, вживають заходів реагування, а також розглядають справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, в порядку визначеному законодавством України, накладають штрафи відповідно до Закону.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що Держархбудінспекція та її територіальні органи наділені повноваженнями щодо здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, у тому числі проводити перевірки, складати приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, акти перевірок, протоколи про вчинення правопорушень, розглядати справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та справи про адміністративні правопорушення із прийняттям відповідних рішень, накладає штрафи відповідно до закону.

Разом з тим статтею 3 Закону №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Вичерпний перелік підстав для проведення позапланової перевірки визначений абзацом 6 частини 1 статті 41 Закону №3038-VI до яких зокрема, належить така підстава як звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону №877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

За змістом частин 1, 2, 3 та 5 статті 7 Закону №877-V передбачено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою. У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення). Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки (пунктом 7 Порядку №553).

Відповідно до ст. 10 Закону №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право: не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів, зокрема, якщо: посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Отже, виходячи з наведених норм, у суб`єкта владних повноважень виникає право на проведення перевірки лише за наявності підстав, визначених законом та за умови пред`явлення суб`єкту господарювання розпорядчих документів, визначених законом. Відсутність хоча б однієї умови позбавляє контролюючий орган на проведення заходу контролю. З метою створення умов для здійснення правомірної підприємницької діяльності та захисту суб`єктів господарювання від проведення необґрунтованих перевірок, законом передбачено право суб`єкта господарювання на не допуск представників контролюючого органу у разі, якщо надані розпорядчі документи, у тому числі й направлення на проведення заходу контролю, не відповідають вимогам Закону. Це є гарантією суб`єкта господарювання на реалізацію права на участь у перевірці та надає останньому можливість висловлювати свої аргументи щодо правомірності проведення такої перевірки. Відсутність таких гарантій призведе до порушення конституційного права на здійснення підприємницької діяльності, що не заборонена законом та не є сумісним з принципом правової визначеності у відносинах із державою.

Із витягу з наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №89 від 22.01.2020 Про проведення позапланової перевірки встановлено, що Департаменту ДАБІ у Полтавській області наказано провести позапланову перевірку на об`єкті Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область. Суб`єкт містобудівної діяльності: ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ, . Предмет перевірки: дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

На підставі наказу №89 від 22.01.2020 Департаментом ДАБІ у Полтавській області видано направлення №33 від 23.01.2020 для проведення позапланового заходу на об`єкті Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область щодо дотримання суб`єктом містобудівної діяльності: ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ, , вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил. Строк дії направлення з 24.01 до 06.02.2020. У направленні відсутня інформація про попередні заходи контролю.

Згідно акту про відмову в допуску до перевірки від 31.01.2020 №51/02 підставою для відмови у допуску до перевірки слугувало те, що перевірка, згідно з направленням №33 від 23.01.2020 здійснюється з порушенням вимог розпорядчих документів органів державного нагляду, встановлених у статті 7 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а саме в направленні відсутня інформація про здійснення попереднього заходу та відсутні дата початку та дата закінчення заходу, не вказане місцезнаходження суб`єкта господарювання. Також, представником контролюючого органу не надано для ознайомлення документ, що є підставою для проведення позапланового заходу.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача про те, що у направленні зазначено строк перевірки, а саме з 24.01 до 06.02.2020, оскільки, як встановлено з направлення № 33 від 23.01.2020, це лише строк дії направлення. Дата початку та дата закінчення заходу у направленні відсутні.

Також, крім дати початку та закінчення перевірки направлення №33 від 23.01.2020 не містить інформації про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення) у відповідності до вимог частина 3 статті 7 Закону №877-V.

Відтак, суд вважає, що направлення №33 від 23.01.2020 не відповідає вимогам частини 3 статті 7 Закону №877-V, а тому відповідно до приписів статті 10 Закону №877-V позивач мав право не допускати посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Отже, колегія суддів погоджується, що не допуск посадових осіб відповідача до проведення перевірки здійснено за наявності для того підстав, що визначені законом, а тому є правомірним.

Щодо надання правової оцінки припису №22 про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2020 року головного інспектора будівельного нагляду Інспекційного відділу №1 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Полтавській області, колегія суддів зазначає наступне.

31.01.2020 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком В.В. складено припис №22 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким з метою усунення виявлених порушень вимагав забезпечити доступ на об`єкт будівництва, уповноважити особу для участі у перевірці та надати документи, необхідні для здійснення архітектурно-будівельного контролю до 17.02.2020.

Згідно з частиною восьмою статті 7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

З аналізу вищенаведених положень, колегія суддів дійшла висновку, що припис органу державного нагляду (контролю) - ДАБІ - виноситься лише у випадку виявлення під час перевірки порушень вимог містобудівного законодавства та повинен містити вимогу щодо усунення цих порушень.

При цьому припис не може замінювати таку форму контролю як проведення перевірки, та за його допомогою не можуть витребовуватися необхідні документи, що мають оглядатися та досліджуватися при перевірці. Необхідність надання документів, що висвітлена безпосередньо в самому приписі, не узгоджується з вимогами законодавства щодо суті та мети припису, як обов`язкового до виконання документа, направленого на усунення виявлених порушень вимог законодавства у певній сфері.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постановах від 11.06.2019 по справі № 802/793/16-а та від 22.01.2019 по справі № 816/1481/17.

Отже, оскаржуваний припис №22 від 31.01.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо постанови про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності №П-3-20ю/1016-6.10 від 10.02.2020, винесеної Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Полтавській області, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини 2 статті 3 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності передбачено, що накладати штраф в межах та відповідно до вимог, визначених Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", мають право від імені: органів державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду - головні інспектори будівельного нагляду.

Згідно з пунктом 16 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 квітня 1995 р. № 244 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 р. № 735) справа про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - справа) розглядається посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд таких справ, протягом 15 днів з дня одержання зазначеною особою протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності та інших матеріалів справи.

Відповідно до п.17 Порядку №244 справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб.

Пунктом 19 Порядку №244 передбачено, що доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

згідно пункту 22 Порядку №244 за результатами розгляду справи посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ, приймає одну з таких постанов:

1) постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про накладення штрафу);

2) постанову про закриття справи щодо накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (далі - постанова про закриття справи).

Колегією суддів встановлено, що 10.02.2020 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу №1 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області Діденком В.В. складено постанову №П-3-20ю/1016-6.10 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч.6 ст.2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та накладено на останніх штраф у сумі 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят гривень).

Закон визначає, що відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності несуть суб`єкти містобудування, тобто органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи. При цьому закон не містить будь-яких застережень щодо суб`єктного складу, у тому числі не пов`язує можливість/неможливість застосування штрафу з фактом виконання певних проектних, будівельних чи інших подібних робіт. Відтак, посилання позивача на те, що останній не є замовником, проектувальником чи підрядником суд не бере до уваги.

Разом з тим згідно статтей 10 Закону №877-V та пункту 2 частини 6 статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності слід зауважити, що закон передбачає юридичну відповідальність лише за недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва без передбачених на те законом підстав. Разом з тим у разі якщо наявні умови для не допуску до перевірки, що визначені у статті 10 Закону №877-V, то підстави для накладення штрафу відсутні.

Зважаючи на те, що направлення №33 від 23.01.2020 не відповідає вимогам частини 3 статті 7 Закону №877-V, та, якнаслідок, наявне право суб`єкта господарювання на недопуск контролюючого органу до проведення перевірки, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу на підставі пункту 2 частини 6 статті 2 Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівельної діяльності.

Також, колегія суддів зазначає, що доказом для складення оскаржуваної постанови є акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурного-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 31.01.2020.

Зі змісту акту встановлено, що директор ТОВ ПОЛТАВА-КАПІТАЛ ОСОБА_1 не допустив посадових осіб органу ДАБК на об`єкт будівництва Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область шляхом незабезпечення участі уповноваженої особи в позаплановій перевірці та не надання документів, відомостей, матеріалів, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, чим порушив положення пункту 1 частини 4 статті 41 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553.

Тобто, з акту встановлено, що посадову особу не було допущено на об`єкт будівництва Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область шляхом не забезпечення участі уповноваженої особи в позаплановій перевірці та не надання документів, відомостей, матеріалів, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Разом з тим акт про недопущення посадових осіб інспекції державного архітектурного-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій складений 31.01.2020 у місті Полтаві, а не за місцем проведення заходу контролю, а саме: Автозаправна станція (АЗС)/автогазозаправний пункт, що розташований за адресою: вул. Короленко,8, смт. Чутове, Полтавська область. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Вказане свідчить про те, що акт від 31.01.2020 складений не за місцем проведення перевірки та не є належним доказом факту створення позивачем перешкод у доступі до об`єкта перевірки, що розташований за адресою: вул. Короленко, 8, смт. Чутове, Полтавська область.

За змістом статтей 75, 90 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищезазначене, оспорювана постанова №П-3-20ю/1016-6.10 від 10.02.2020, винесена Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Полтавській області не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, що є підставою для її скасування.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у справі № 440/973/20 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

При цьому колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в додатковому рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року у справі № 440/973/20, виходячи з наступного.

Згідно частини першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Колегія суддів зазначає, що вимоги частини шостої, сьомої статті 134 КАС України, якими встановлено право суду, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, за умови недотримання критеріїв співмірності. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У цій справі було встановлено відсутність з боку відповідача клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. З цього приводу спір між сторонами відсутній.

За таких обставин колегія суддів зазначає, що у цьому випадку принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Вказаний висновок відповідає висновкам викладеним у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2020 у справі №400/478/19, від 22 квітня 2020 у справі 440/1757/19, від 05.08.2020 року у справі № 640/15803/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивачем надано докази оплати витрат на професійну правничу допомогу, а саме копії наступних документів: договір про надання правової допомоги від 22.04.2019 року, додаткова угода № 4 від 20.02.2020 року до договору про надання юридичних послуг, акт прийому-передачі наданих послуг від 16.04.2020 за договором про надання правової допомоги від 22.04.2019 року, платіжне доручення № 914 від 26.02.2020 року про сплату суми в розмірі 4000,00 грн., платіжне доручення № 1024 від 16.04.2020 року про сплату суми в розмірі 4000,00 грн. погодинний звіт до договору про надання правової допомоги від 22.04.2019 року (а.с.104-113).

З наданих доказів слідує, що 22.04.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" та адвокатом Рекотовою Тамарою Антоліївною укладено договір про надання правової допомоги.

Колегією суддів з акту прийому-передачі наданих послуг від 16.04.2020 року та погодинного звіту від 15.04.2020 за договором про надання правової допомоги від 22.04.2019 року встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило:

- консультація - 350,00 грн.;

- ознайомлення з матеріалами перевірки та складеними інспектором Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області документами, аналіз наданих клієнтом документів, необхідних для складання позовної заяви, витрачений час 1 год., з розрахунку 500,00 грн. за одну годину - сума за час роботи адвоката становить 500,00* 1 год. = 500,00 грн.;

- аналіз діючого законодавства та підготовка до складання позовної заяви, витрачений час 1 год., з розрахунку 5000,00 грн. за одну годину- сума за час роботи становить 500,00* 1 год = 500,00 грн.;

- складання позовної заяви, витрачений час 4,5 год., сума за час роботи адвоката становить 2500,00 грн.;

- ознайомлення із відзивом на позовну заяву, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 350,00* 1 год. = 350,00 грн.;

- складання відповіді на відзив на позовну заяву, витрачений час 3 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00* 3 год. = 1500,00 грн.;

- складання заяви про забезпечення позову, витрачений час 2 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00* 2 год. = 1000,00 грн.;

- ознайомлення із запереченнями, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 300,00* 1 год. = 300,00 грн.;

- складання додаткових пояснень, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00* 1 год. = 500,00 грн.;

- складання заяви про додаткове рішення, витрачений час 1 год., сума за час роботи адвоката становить 500,00* 1 год. = 500,00 грн.

Разом 8000,00 грн.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що із наданих позивачем доказів в підтвердження витрат на правничу допомогу неможливо встановити, що вказана правнича допомога була надана саме у цій справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Так, зі змісту договору про надання юридичних послуг від 22.04.2019, колегією суддів встановлено, що адвокат ОСОБА_2 зобов`язується надати ТОВ "Полтава-Капітал" юридичні послуги щодо захисту, представництва інтересів клієнта або надання інших видів правової допомоги у будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, правоохоронних органах, а також в судах загальної юрисдикції.

При цьому зі змісту додаткової угоди №4 від 20.02.2020 року до договору про надання юридичних послуг від 22.04.2019, акту прийому-передачі наданих послуг від 16.04.2020 року та погодинного звіту до нього від 15.04.2020, колегією суддів встановлено, що в них містяться відомості про надання юридичних послуг саме за позовом ТОВ "Полтава-Капітал" до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області. У вищевказаному акті прийому-передачі наданих послуг від 16.04.2020 року та погодинному звіті від 15.04.2020 року вказаний номер справи № 440/973/20 (а.с. 109,112-113).

Таким чином, вищевказаною додатковою угодою №4 від 20.02.2020 року до договору про надання юридичних послуг від 22.04.2019, актом прийому-передачі наданих послуг від 16.04.2020 року та погодинним звітом до нього від 15.04.2020 підтверджено надання адвокатом юридичних послуг саме у справі №440/973/20.

При цьому колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неможливості встановлення зі змісту платіжного доручення від 26.02.2020 № 914 та від 16.04.2020 року №1024 сплату коштів за надання юридичних послуг у цій справі, оскільки наявність помилки у даті підписання договору 22.04.2020 замість 22.04.2019 з урахуванням інших наявних у матеріалах справи документів та самої дати платіжного доручення не дає підстав дійти висновку, що вказаним платіжним дорученням не підтверджується понесення позивачем витрат на правничу допомогу у цій справі.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн. та наявності підстав для її стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування додаткового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі №440/973/20 з прийняттям постанови про задоволення заяви ТОВ "Полтава-Капітал" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року у справі №440/973/20 залишити без змін.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року задовольнити.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 року у справі № 440/973/20 скасувати.

Прийняти постанову, якою стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області (36011, м. Полтава, вул. Гоголя, кім. 62) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Полтава-Капітал" (, 36034, м. Полтава, вул. Половки, 62) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 (вісім тисяч) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді Я.М. Макаренко Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 05.11.2020 року