Справа № 420/8081/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/8081/19

Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 01 квітня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі:

представника апелянта Галькевича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року, у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної податкової служби в Одеській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Причорноморському державному регіональному геологічному підприємству про стягнення податкового боргу, у загальній сумі 7 172 544,00 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог та стягнення з підприємства спірного податкового боргу.

В даному випадку, апелянт зазначає, що спірний податковий борг не може бути стягнений після спливу 1095-денного строку з дня його виникнення, а саме з дня формування податкової вимоги № 1351 від 02 жовтня 2012 року.

Крім того, апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги при прийнятті свого рішення правових висновків Верховного Суду в аналогічних правовідносинах.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Причорноморське Державне Регіональне Геологічне Підприємство перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області.

При цьому, у зв`язку з несплатою підприємством заборгованості податковим органом винесено та направлено на його адресу податкову вимогу форми «Ю» № 1351 від 02 жовтня 2012 року.

В свою чергу, станом на 03 грудня 2019 року, згідно інтегрованої карти платника (ІКП), податкова заборгованість підприємства перед бюджетом становила 7 172 544, 44 грн.

При цьому, заборгованість зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виникла в результаті:

1) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № 4 від 17 січня 2018 року, на суму 536 306,47грн.;

2) податкове повідомлення - рішення № від 07 лютого 2018 року на загальну суму 491 627,23 грн. (штрафна санкція);

3) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 19 березня 2018 року, на суму 139 587,00 грн.;

4) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № 2 від 16 травня 2018 року, на суму 230 408,00 грн.;

5) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 18 червня 2018 року, на суму 186 533,00 грн.;

6) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 18 липня 2018 року, на суму 336 815,00 грн.;

7) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 16 серпня 2018 року, на суму 152 200,00 грн.;

8) податкове повідомлення-рішення № від 10 липня 2018 року, на загальну суму 104 758,24 грн. (штрафна санкція);

9) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 18 вересня 2018 - 262 550,00 грн.;

10) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 18 жовтня 2018 року - 275600,00 грн.;

11) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 20 листопада 2018 року - 316 664,00 грн.;

12) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 19 грудня 2018 року - 326 597,00 грн.;

13) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 17 січня 2019 року - 393 102,00 грн.;

14) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № 7 від 18 березня 2019 року - 31 677,00 грн.;

15) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 17 квітня 2019 року - 168 951,00 грн.;

16) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № 5 від 17.05.2019 року - 70 654,00 грн.;

17) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 19 червня 2019 року - 62 709,00 грн.;

18) податкове повідомлення-рішення № від 28 березня 2019 року, на загальну суму 243 937,20 грн. (штрафна санкція);

19) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 16 липня 2019 року, на суму 221 428,00 грн.;

20) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № 5 від 20 серпня 2019 року, на суму 221 731,00 грн.;

21) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 19 вересня 2019 року, на суму 198 046,00 грн.;

22) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 17 жовтня 2019 року, на суму 11 405,00 грн.;

23) податкове повідомлення-рішення № 6 від 06 вересня 2019 року, на загальну суму 89 040,20 грн. (штрафна санкція);

24) нарахування податкової декларації з податку на додану вартість № від 19 листопада 2019 року, на суму 404 716,00 грн.

25) нарахування пені на загальну суму 733 666,51 грн.

Заборгованість по земельному податку з юридичних осіб виникла в результаті:

1) нарахування податкової декларації з земельному податку з юридичних осіб № 0 від 16 липня 2017 року, на суму 156 584,60 грн.;

2) нарахування податкової декларації з земельному податку з юридичних осіб № 2 від 06 лютого 2018 року, на суму 346 207,50 грн.;

3) нарахування податкової декларації з земельному податку з юридичних осіб № 2 від 19 лютого 2019 року, на суму 288 506,30 грн.;

4) податкове повідомлення-рішення № 6 від 10 вересня 2019 року, на загальну суму 52 225,47грн.(штрафна санкція);

5) нарахування пені, на суму 73851,81 грн.

При цьому, у встановлені податковим законодавством строки підприємством не сплачено виниклої заборгованості, а тому з метою стягнення наявного податкового боргу, податковий орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як узгоджений, проте добровільно не сплачений податковий борг, підлягає стягненню у судовому порядку, з огляду на наступне.

Так, Так, згідно п. 14.1.175 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пп. 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України, У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 вказаної статті встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Колегією суддів встановлено, що податковий орган звернувся до суду з даним адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з платника податків у зв`язку з наявністю у останнього непогашених податкових зобов`язань, які виникли за наслідком самостійного визначення платником податків своїх зобов`язань у податкових деклараціях та за наслідком отримання податкових повідомлень-рішень, у період з 2017 року по 2019 рік.

Між тим, з вищезазначених норм податкового законодавства вбачається, що право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.

В даному випадку, відповідачем 18 вересня 2012 року отримано податкову вимогу № 1351 від 02 жовтня 2012 року.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується апелянтом в межах доводів його скарги, податковий борг підприємства з моменту отримання відповідної вимоги не погашався (не переривався) у повному обсязі.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податковий орган не мав обов`язку направляти нові вимоги платнику податків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що підприємством не надано доказів оскарження податкових повідомлень-рішень, якими йому нараховано частину спірних податкових зобов`язань.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що податковий борг виник до часу винесення податкової вимоги, а тому сплинув встановлений ПК України трирічний строк стягнення спірного податкового бору, так як вже зазначалось вище, податкова заборгованість відповідача виникла у період з 2017 року по 2019 рік.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2020 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2020 року

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.