Справа № 487/5252/20
Суддя: Карташева Т. А.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/5252/20
Провадження № 2-а/487/124/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Карташевої Т.А.,

за участю секретаря Бурятинської В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Заводського району м. Миколаєва справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Руденка Володимира Васильовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Руденка Володимира Васильовича, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ЕАМ №3089684 від 05.09.2020 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 05.09.2020 близько 21:00 год. він разом з родиною перебував в автомобілі Opel по вул. Лягіна біля буд. №25 в м. Миколаєві. Несподівано до нього підійшов поліцейський та повідомив, що ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху, а саме: не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. (проїзд без зупинки заборонено). У якості доказів продемонстрував йому відеозапис на екрані розміром з сірникову коробку, по якому на темному фоні рухались кольорові плями. Одна з цих «плям», на думку поліцейського, і був належний позивачу автомобіль. Далі поліцейський зажадав від позивача водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для складання постанови про адміністративне правопорушення. Прохання позивача про перенесення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатись послугами адвоката поліцейський відхилив, надавши йому одну годину для можливості укласти з адвокатом договір про надання правової допомоги. Вважає такі дії працівника патрульної поліції протиправними, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.10.2020 року до участі у справі залучено другого відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 05.11.2020р. обставини, викладені в позові підтримував, наполягав на його задоволенні. Пояснював, що коли до нього підійшов співробітник поліції і повідомив про порушення ПДР, його автомобіль стояв на місці, де він опинився, рухаючись по вул. Лягіна, здійснивши поворот на вул. Макарова. Порушень ПДР він не допускав, а інспектор порушив його права, не відклав розгляд справи, не надав можливості звернутися за правовою допомогою; знак 2.2. встановлений з порушенням вимог ДСТУ 4100-2014; посилався на те, що постанова не містить відомостей по технічний засіб, яким було зафіксовано правопорушення.

Представник другого відповідача - УПП в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Коваль А.В. в судовому засіданні 05.11.2020р. проти задоволення позову заперечував, суду надавав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві на позов.

В судовому засіданні 06.11.2020 сторони присутніми не були, їх неявка не є перешкодою для ухвалення рішення по справі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 05.09.2020 року сержантом поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Руденком В.В. було розглянуто справу відносно ОСОБА_1 , який 05.09.2020 року о 20:34 год. в м. Миколаєві по вул. Лягіна, 23 керуючи т/з Opel Corsa д/н НОМЕР_1 , не здійснив повну зупинку перед дорожнім знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» додатку 1 ПДР України та проїхав перехрестя, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України. За наслідками розгляду справи було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3089684, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п.1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306 (далі - ПДР), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`я громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до п.2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього знаку здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.4. ПДР, дорожні знаки поділяються на групи, а п. «в» даного пункту зазначає, що вказані дорожні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», забороняється проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.

Знак «Проїзд без зупинки заборонено» має особливу восьмигранну форму. Поза населеним пунктом на дорогах з покриттям йому може передувати знак 2.1 «Дати дорогу» з табличкою 7.1.2 «відстань до об`єкта». Табличка 7.1.2 інформує учасників дорожнього руху про довжину ділянки дороги перед перехрещенням проїзних частин на одному рівні. Проїжджаючи знак «Проїзд без зупинки заборонено», водій зобов`язаний зупинитися перед розміткою 1.12 (стоп-лінія) або знаком 2.2 незалежно від наявності інших учасників дорожнього руху.

Знак 2.2 може бути встановлений перед залізничним переїздом. У такому разі водій зобов`язаний зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності перед знаком «Проїзд без зупинки заборонено».

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.22 ч.1 ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Як вбачається із пояснень позивача, Правила дорожнього руху він не порушував, складена відносно нього постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною, необґрунтованою та такою, що не підтверджена жодними доказами. Вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, є недоведеною.

Проте, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, здійсненим працівниками патрульної поліції.

Так, в судовому засіданні було досліджено відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також відтворені обставини зупинки водія ОСОБА_1 та розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З вказаного відеозапису вбачається, що підставою для складання відносно ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що останній, керуючи т/з Opel Corsa д/н НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Лягіна, 23 не здійснив повну зупинку перед дорожнім знаком 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» на перехресті з вул. Адмірала Макарова та проїхав перехрестя, чим порушив п.8.4 Правил дорожнього руху України. Після виявлення факту порушення ПДР України, працівник поліції належним чином представився, пояснив причину зупинки та продемонстрував ОСОБА_1 відеозапис, на якому зафіксовано факт вчинення останнім вказаного правопорушення. В ході розмови з працівником патрульної поліції громадянин ОСОБА_1 вимагав відкласти розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності у зв`язку з необхідністю скористатись послугами адвоката. Інспектором патрульної поліції клопотання ОСОБА_1 було задоволено та надано останньому годину для можливості звернутись до адвоката за правовою допомогою, проте, своїм правом позивач не скористався.

Посилання позивача про те, що з наданого працівниками патрульної поліції відеозапису неможливо ідентифікувати його автомобіль, суд не приймає до уваги, оскільки будь-яких інших транспортних засобів по вул. Лягіна в напрямку перехрестя з вул. Адмірала Макарова в цей час не рухалось.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

В той же час, в розділі 7 оскаржуваної постанови, зазначено інформацію про відеозапис з нагрудного відеореєстратора ВС01574, яким було зафіксовано правопорушення.

За такого суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАМ №3089684 від 05.09.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, винесена інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, є обґрунтованою та законною, а тому адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Руденка Володимира Васильовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ЕАМ №3089684 задоволенню не підлягає.

Крім того, адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення не можу бути пред`явлено до інспектора патрульної поліції, оскільки працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

Враховуючи зазначене вище, керуючись ст.ст. 5-9, 77, 194, 211, 241, 242, 245, 246, 250, 287 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Руденка Володимира Васильовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: відомості відсутні.

Відповідач: інспектор патрульної поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області Руденко Володимир Васильович, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1,: .

Суддя Т.А. Карташева