Справа № 742/743/20
Суддя: Бездідько В. М.
Дата ухвалення: 2020-08-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/24/20
Єдиний унікальний № 742/743/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Прилуки

суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Бездідько В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовомОСОБА_1 до інспектор СРПП № 1 Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Сластьона Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,-

встановив:

16 березня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі , посилаючись на те, що 03 березня 2020 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Вважає дану постанову незаконною, винесеною з порушенням норм чинного законодавства України, та такою, що підлягає скасуванню, адже він адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП не скоював, оскільки здійснив вимушену зупинку автомобіля ,так як йому потрібно було швидко зайти в аптеку та придбати ліки для хворого члена сім`ї, а також відповідачем порушені його права, передбачені ст.245,279,280,283,284 КУпАП, оскільки він при заповненні постанови писав не розбірливим почерком, не заслухавши його клопотань,проігнорував обставини справи, не дослідивши доказів ,постанова складена не в установленій формі та не зазначив у постанові пункт ПДР , який був порушений. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 19 березня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06 квітня 2020 року на адресу суду надійшов відзив інспектора СРПП № 1 ГУНП в Чернігівській області Сластьона С.О. про долучення до матеріалів справи відзиву та диск з місця вчинення правопорушення.

У відзові проти позову зазначив, що 03 березня 2020 року о 16 год. 20 хв. ним, спільно з інспектора СРПП № 2 Корюківського ВП капітана поліції Олійника А.М. ,було помічено транспортний засіб « SKODA OCTAVIA A7» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив зупинку автомобіля в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено» Правил дорожнього руху України в зв"язку з чим винесено відносно правопорушника постанову про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст.19 Конституції України).

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності (ст.7 КУпАП).

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 402668 від 03 квітня 2020 року на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 255 грн. За вказаною постановою ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки « SKODA OCTAVIA A7» д.н.з. НОМЕР_1 , 03 квітня 2020 року здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Під час розгляду справи суд переглянув відеозапис із камер спостереження ,які встановлені в м.Корюківка по вул. Шевченка від 03.03.2020 року , з якого вбачається, що ОСОБА_1 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Позивач не оспорює факту зупинки автомобіля під його керуванням 03 квітня 2020 року о 16 год. 20 хв. в м.Корюківка по вул. Шевченка в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», однак зазначає про вимушеність такої зупинки, так як йому потрібно було швидко зайти в аптеку та придбати ліки для хворого члена сім`ї.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353 встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність в т.ч. за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до п/п «в» п. 8.4.Правил дорожнього руху, дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи, зокрема, заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Позивачу інкримінується у вину невиконання вимог заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», який забороняє здійснення зупинки, визначення якої наведено у п.1.10. Правил дорожнього руху, згідно якому зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин, або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів, завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Отже для притягнення позивача до відповідальності необхідно встановити, що він порушив вимоги дорожнього знаку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач виконав свій обов`язок щодо надання суду доказів правомірності прийнятого рішення та щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відтак на підставі ст. 251 КУпАП суд визнає належним доказом відеозапис у матеріалах, які містять фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку відповідач встановив наявність адміністративного правопорушення та винність позивача у його вчиненні, з урахуванням пояснення позивача, який не заперечує факту зупинки власного автомобіля в зоні дії заборонного дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Пояснення позивача у тій частині, що позивач здійснив вимушену зупинку внаслідок того що йому потрібно було швидко зайти в аптеку та придбати ліки для хворого члена сім`ї, суд не приймає до уваги, оскільки не надано жодного належного та допустимого доказу необхідної зупинки і оцінює такі, як намагання останнього ухилитися від адміністративної відповідальності.Отже така зупинка транспортного засобу сталася з вини позивача.

Вирішуючи питання про наявність в діях відповідача процедурних порушень при накладенні адміністративного стягнення, суд враховує наступне.

Органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами 1-3 статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ст. 222 КУпАП).

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема частиною 1 статті 122 КУпАП.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу (ст. 254 КУпАП).

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ст. 258 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення (ст. 283 КУпАП).

Відповідно до пункту 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, доводи позивача про те, що під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідач мав скласти протокол про адміністративне правопорушення суд вважає необґрунтованими, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначені ч.1 ст.122 КУпАП, належить до компетенції Національної поліції, що відповідно до абзацу другого статті 258 КУпАП виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зокрема доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 (адміністративне провадження № К/9901/15804/18).

Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що в адміністративному позові необхідно відмовити повністю, так як в судовому засіданні не доведено, що постанова відповідача є протиправною, необґрунтованою та немотивованою, оскільки вона винесена уповноваженою особою з дотриманням норм чинного законодавства. Відповідач надав докази щодо правомірності прийнятого рішення. Натомість аргументи позивача, викладені у позові, не спростовують доказів, наданих відповідачем та не надано доказів необхідності зупинки транспортного засобу.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 7, 14-1, 122, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», Правилами дорожнього руху України, ст.ст. 2, 6, 20, 72, 77, 90, 242-246, 286 КАС України,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектор СРПП № 1 Корюківського ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Сластьона Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.М.Бездідько