Справа № 583/3795/20
Суддя: Ільченко В. М.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3795/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верби Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

20.10.2020 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.10.2020 близько 10.45 год. він, керуючи транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався із м. Охтирка в м. Суми. Його зупинили співробітники патрульної поліції. Після зупинки поліцейський пояснив причину зупинки тим, що він нібито порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху. На підставі цього капрал поліції Моїсеєнко О.В. виніс постанову серії ЕАМ №329112 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф в розмірі 255 грн. Вважаю дану постанову незаконною, оскільки на його прохання капрал поліції Моїсеєнко О.В. не надав документи про повірку та сертифікацію вимірювача TruCAM та не зазначив в постанові серійний номер лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM, яким нібито було зафіксовано швидкість руху його автомобіля, а тому неможливо з`ясувати чи проходив повірку цей засіб вимірювальної техніки і чи перебував у справному технічному стані на час вимірювання швидкості руху його автомобіля. Крім того, в порушення ст. 279 та ст.285 КУпАП капрал поліції ОСОБА_2 не роз`яснив йому права та не оголосив оформлену постанову про притягнення до адміністративної відповідальності після закінчення розгляду справи. Також в оскаржуваній постанові невірно зазначено транспортний засіб та його власника, отже постанова складена в порушення ст. 283 КУпАП. В порушення ст.ст. 258, 283 КУпАП відповідач виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, не оголосив посадову особу, яка розглядає справу, не були вирішені клопотання, досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Тому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3293112 від 16.10.2020, а провадження у справі закрити.

Від УПП в Сумській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, 16.10.2020 згідно з розстановкою сил та засобів роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону УПП управління патрульної поліції в Сумській області капрал поліції ОСОБА_2 ніс службу з охорони громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху у Сумській області. Близько 13.36 год. 16.10.2020 в м. Охтирка на автомобільній дорозі Р-46, 100 км, водій, керуючи транспортним засобом Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищуючи встановлену швидкість руху на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху. Правопорушення було зафіксовано на прилад TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС001065), що використовується поліцейськими УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції як допоміжний засіб вимірювання швидкості транспортних засобів. Таким чином, зупинка автомобіля позивача працівниками поліції відбулася через порушення останнім вимог ПДР. Поліцейський ОСОБА_2 підійшов до позивача, відрекомендувався, пояснив суть скоєного правопорушення та попросив надати для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, зауважень до яких не виникло, що зафіксовано на нагрудний відео реєстратор DMT1 ВМ0092 та ВМ0114. Поліцейський роз`яснив позивачу, що останній порушив вимоги п. 12.4 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивачу були роз`яснені вимоги ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що справу буде розглянуто на місці скоєння правопорушення. ОСОБА_2 були враховані усні пояснення позивача у даній справі. 16.10.2020, розглянувши в присутності позивача матеріали адміністративної справи, ОСОБА_2 виніс постанову ЕАМ №3293112 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Поліцейський оголосив постанову та вручив її копію позивачу. До постанови в якості доказу долучено відео та фотознімки, де зафіксовано як позивач перевищив встановлені правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму в населеному пункті. Зазначає, що поліцейський ОСОБА_2 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами, обґрунтовано, сумлінно, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення. Просив залишити без змін постанову ЕАМ №3293112 від 16.10.2020, а позовну заяву без задоволення.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, надав для залучення фото перебування патрульного автомоблія в невстановленому місці та без увімкнених маячків.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлено, що поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Моїсеєнком О.В. 16.10.2020 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі за адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3293112, згідно якої прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 225 грн за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови, ОСОБА_1 16.10.2020 о 10.35 год. в м. Охтирка на автомобільній дорозі Р-46, 100 км, керуючи транспортним засобом, в населеному пункті, позначеному ДЗ 5.45 «Початок населеного пункту», рухався зі швидкістю 74 км/год., перевищуючи встановлену швидкість на 24 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п. 12.4 Правил дорожнього руху обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCAM LTI 20/20.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху відповідачем надано відеозапис з нагрудних камер поліцейських, а також відеозапис, зроблений за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTІ 20/20 (серійний номер ТС001065).

Наявним в матеріалах справи відеозаписом, зробленим за допомогою вказаного приладу, зафіксовано рух автомобіля Renault Logan, державний номерний знак НОМЕР_1 , на недозволеній швидкості 74 км/год.

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCAM LTІ 20/20, у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.

Вимог щодо зазначення саме серійного номеру конкретного приладу ця норма не містить, а тому доводи позивача про відсутність в оскаржуваній постанові серійного номеру конкретного приладу, яким було здійснено фіксацію порушення, не є підставою вважати постанову такою, що складена з порушенням вказаної норми права.

З огляду на викладене, відсутність у постанові серійного номеру конкретного приладу, яким зафіксовано перевищення швидкості автомобілем позивача 16.10.2020, не спростовує належність та допустимість цього доказу на підтвердження факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В спірних відносинах предметом доказування є встановлення наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п. 12.4 Правил дорожнього руху - обмеження швидкості руху.

Відповідач, стверджуючи про вчинення позивачем вказаного правопорушення посилається на відеозапис, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу LTI TruCAM 20/20.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Як вбачається з доданої до відзиву на позовну заяву копії експертного висновку від 11.06.2020 № 04/03/02-1452, виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, прилад із серійним номером ТС001065 зазначений у додатку до цього експертного висновку як такий, що пройшов державну експертизу.

Згідно з копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012, затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» зареєстровано в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № УЗ3197-12).

У 2015 році прилад «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI TruCAM 20/20» був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, оскільки не був поданий на періодичні державні випробування.

Разом з тим, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності з 01.01.2016, не передбачено проведення державної експертизи засобів вимірювальної техніки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться, зокрема, науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів (ч. 5 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Як вбачається зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17651 від 11.12.2019, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України, чинного до 11.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС001065 (виробник Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год., максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год.

Таким чином, прилад TruCAM LTI 20/20 №ТС001065 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Отже, свідоцтво про повірку №22-01/17651 від 11.12.2019 є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 16.10.2020, та показання приладу TruCAM LTI 20/20 з серійним номером ТС001065 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху у розмінні ст.ст.73-75 КАС України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху підтверджено належними і допустимими доказами.

Слід зазначити, що з відеозапису, наданого відповідачем, вбачається, що позивачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не заперечувався факт руху зі швидкістю 74 км/год. в м. Охтирка на автомобільній дорозі Р-46, 100 км, однак, наразі позивач вважає, що факт вчинення ним порушення не зафіксовано належним чином, у зв`язку з чим постанова про накладення на нього адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «OHalloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

При цьому, з наданого відповідачем відеозапису вбачається, що поліцейський Моїсеєнко О.В. діяв відповідно до вимог чинного законодавства України, процесуальні права позивача не були порушені.

Також суд зазначає, що є очевидним факт наявності описки в рішенні посадової особи, тому доводи позивача про те, що оскаржувана постанова складена в порушення ст. 283 КУпАП, оскільки в ній зазначено транспортний засіб та власника транспортного засобу як «ХТ 50 QT, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_3 », не заслуговують на увагу, оскільки така розбіжність не є критичною та жодним чином не впливає ані на факт вчинення порушення, ані на його суть, ані на його кваліфікацію та не може свідчити про безпідставність притягнення позивача до відповідальності, а фактично є допущеною відповідачем опискою.

Тобто, будь-які формальні порушення, допущені відповідачем під час складання оскаржуваної постанови жодним чином не можуть спростовувати порушення позивачем Правил дорожнього руху шляхом перевищення швидкості руху.

Таким чином, сукупність досліджених доказів свідчить про безпідставність вимог позивача, в зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 122, ст.ст. 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», п. 12.4 Правил дорожнього руху, ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 241-246, 251, 280, 286 КАС України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його складення з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області В.М. Ільченко