Справа № 460/8055/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
06 листопада 2020 року м. Рівне№460/8055/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.М. Дудар, перевіривши виконання вимог статті 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою
до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання протиправними дій щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства, оформлену наказом від 26.03.2020 №1504, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000га, яка розташована на території Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області для ведення особистого селянського господарства.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Судом встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст.161 КАС України, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Закону №3674-VI).
Згідно з абз.4 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX з 01.01.2020 встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2102,00грн.
За змістом приписів ч.2 ст.4 Закон №3674-VI, ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Зі змісту позовних вимог слідує, що позивачем фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру.
Частиною 3 статті 6 Закону №3674-VI встановлено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Отже, позивачу належало сплатити судовий збір у сумі 840,80грн.
Всупереч викладеному, позивачем не додано до позовної заяви документа про сплату судового збору.
Поряд з цим, у позовній заяві позивач, як на підставу звільнення його від сплати судового збору, посилається на п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, додавши посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданого 28.10.2019.
Суд зазначає, що позивач безпідставно стверджує про наявність у нього такої пільги у даній справі, оскільки спір в ній не пов`язаний із захистом прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій, виходячи з наступного.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Конструкція п.13 ч.1 ст.5 Закону №3674-VI, в якому йдеться про "справи, пов`язані з порушенням їхніх прав", вказує на категорію справ, в яких учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору. Якби лише наявність в особи такого статусу надавала у цій частині пільгу, то відпадала б необхідність у формулюванні другої частини зазначеної норми закону про уточнення характеру порушених прав.
За змістом вказаної норми, наявність в особи статусу учасника бойових дій надає пільгу тільки у справах предметом позову яких є захист прав позивача, що безпосередньо пов`язані із реалізацією ним статусу учасника бойових дій.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що хоча вказана норма не містить вичерпного переліку порушених прав, однак порушені права нерозривно пов`язані саме із статусом учасник бойових дій, який, як і права такої особи, визначається спеціальним законом, а не усіх прав людини і громадянина, які в свою чергу встановлені Конституцією України та іншими законами.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". У частині другій статті 22 якого передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими ОСОБА_1 звернувся у даній справі.
Суд зазначає, що оскаржувані дії відповідача не зачіпають порядку надання, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосуються соціального і правового захисту позивача, пов`язані саме зі статусом позивача як учасника бойових дій.
Така правова позиція неодноразово висловлювалася Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в постанові від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, в ухвалі від 06.05.2020 у справі №9901/70/20 та в ухвалі від 22.01.2020 у справі №9901/393/19.
Отже, підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цієї позовної заяви на підставі положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позов слід залишити без руху.
Керуючись статтями 169, 256 КАС України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.
Запропонувати ОСОБА_1 у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви шляхом подання суду:
Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя О.М. Дудар