Справа № 540/1099/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1099/20

Головуючий в І інстанції:Войтович І.І.

Дата та місце ухвалення рішення:03.07.2020 р.

м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив:

- визнати протиправним застосування нормативно-правових актів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області в призначенні пенсії ОСОБА_1 з 01.01.1992 року; - із застосуванням нормативного правового акту ст. 23 Закону України №1788-ХІІ із застосуванням списку №1 згідно ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України; - із застосуванням нормативно-правового акту з 01.01.2004 року ч. 1 ст. 33 Закону України №1058-ІV;

- визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити пенсію ОСОБА_1 по інвалідності профзахворювання в розмірі за віком на пільгових умовах і в пільговому розмірі з 01.01.1992 по теперішній час, з застосуванням нормативно - правових актів: ст.2, п. "а" ст. 9, ч.3 ст. 13, пунктів "а", "б" ст. 14, ст. 53, ч. 3 ст. 55 Закону СРСР "Про державні пенсії"; із застосуванням списку №1 розділ 1 підрозділ 1 позиція 1010100а затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173: пунктів "в", "д", "і" ст. 67, ст. 71, ст.73, ст. 125 Закону СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР" №1480-І, ст. 19, ч. 2, ч.6 ст. 29, ст. 98 Закону України №1788-ХІІ в редакції від 05.11.1991, ч.3 абз. 10 ст. 24, ст. 25, ст. 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-ІV, з урахуванням коефіцієнта середньої зарплати - 4,2638 згідно довідки про заробітну плату №161 від 1989 (при обчислення пенсії врахувати середній заробіток по професії прохідник згідно вимоги ч.6 ст. 29 Закону України №1788-ХІІ), з урахуванням коефіцієнта страхового стажу - 1,3061.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у нього наявний загальний стаж 25 років 10 місяців 18 днів, у тому числі 19 років 2 місяці 29 днів, набутий до 1991 року на роботах в підземних умовах зі шкідливими умовами праці за Списком № 1, який дає йому право на пільгову пенсію в пільгових розмірах згідно з постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, а також згідно вимог ч. 2 ст. 29 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.01.1992 року Пенсійний фонд зобов`язаний розрахувати ОСОБА_1 пільгову пенсію по інвалідності профзахворювання в розмірі пенсії за віком, що не було зроблено з боку ПФУ. Позивач посилався також на те, що органом Пенсійного фонду не було зараховано при розрахунку пенсії стаж роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, не враховувався до загального стаж час перебування на інвалідності, як того вимагає Закон СРСР "Про пенсійне забезпечення громадян СРСР", час навчання, стаж на підземних роботах.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо не прийняття за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.02.2020 рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2020 про перерахунок пенсії згідно вимог раніше діючого і чинного пенсійного законодавства та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд, всупереч вимогам ст. 246 КАС України, не надав належної оцінки витребуваним доказам, як в цілому, так і кожному доказу окремо, не мотивував їх відхилення або врахування. Так, апелянт посилався на те, що в судовому рішенні судом було встановлено факт отримання позивачем пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, не перевірив правильність встановлення її розміру. Також позивач зазначив, що, встановивши факт призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, суд дослідив лише порядок зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи за Списком № 1, але залишив недослідженим підстави не зарахування певних видів робіт до страхового стажу позивача, від розміру якого в цілому залежало грошове нарахування пенсії, що могло призвести до її призначення в меншому розмірі.

Вказані обставини, на думку апелянта, свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивач вважає, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, виявлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному з критеріїв для оцінювання його рішення, дії чи бездіяльності слугує підставою для задоволення адміністративного позову за умови, що встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача. При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити ту чи іншу дію, або прийняти рішення, в такому випадку є належним способом судового захисту прав позивача.

Позивач вважає, що в даному випадку зобов`язання відповідача вчинити певні дії було б належною формою реалізації відповідачем своїх владних управлінських функцій.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.05.1989 року Пенсійним фондом м. Ухта республіки Комі Російської Федерації було призначено ОСОБА_1 пенсію по інвалідності внаслідок професійного захворювання відповідно до Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956р.

З 23.05.1989р. по 15.04.1990р., з 01.12.1993р. по 01.01.1996р. позивач отримував пенсію в Ухтинському відділі соціального забезпечення, з 01.01.1996р. по 01.05.1996р. - в Сосногорському управлінні соціального забезпечення.

Також судом встановлено, що в органах праці і соціального захисту населення та Пенсійного фонду в м. Каховці та Каховському районі Херсонської області він перебував на обліку, зокрема: - з 16.04.1990р. по 01.12.1993р. та з 01.05.1996р. по 31.10.2006р. - як одержувач пенсії по інвалідності внаслідок професійного захворювання в розмірі пенсії за віком; - з 01.11.2006р. - як одержувач пенсії за віком згідно п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

01.11.2006 р. позивачем подано до Управління ПФУ у м. Каховці та Каховському районі заяву про переведення на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Розпорядженням Каховського міського УПФУ від 13.12.2006 р. № 121582 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком, умови призначення - робота за списком № 1, дата перерахунку - 01.11.2006 р., вид перерахунку - перерахунок з більшого стажу; загальний (повний стаж) з 23.09.1998 р. становить 38 р. 3 міс. 5 дн., який включає в собі: робота за Списком № 1 - 19 р. 0 міс. 16 днів; робота на крайній Півночі 19 р. 0 міс. 16 днів; військова служба 2 р. 2 міс. 16 днів; стаж на підземних роботах 0 р. 0 міс. 0 днів. З вказаного розпорядження вбачається, що розрахунок пенсії здійснено з урахуванням нової формули та наступних критеріїв: коефіцієнт стажу 0,50250 - 603 міс.; розмір пенсії за віком - 1325,1200; доплата за понаднормовий стаж - 91.50000 - за 25 років; загальний розмір пенсії за віком 1 416,62 грн.

04.02.2020 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії згідно вимог раніше діючого і чинного пенсійного законодавства, в прохальній частині якого просив, в тому числі, провести перерахунок пенсії в розмірі пенсії за віком по інвалідності профзахворювання на пільгових умовах і в пільговому розмірі, починаючи з 1992 року з урахуванням довідки про зарплату, з урахуванням коефіцієнту середньої зарплати, з урахуванням коефіцієнту страхового стажу, відповідно до вимог раніше діючого і чинного пенсійного законодавства.

Листом від 02.03.2020 року за №643-460/б-02/8-2100/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, позивачу була надана відповідь, в якій зазначено, що згідно п.15 Прикінцевих положень Закону 1058 (зі змінами внесеними Законом України від 17.11.2005 №3108), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Тому застосування положень раніше діючого законодавства, а саме Закону СРСР «Про державні пенсії», Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян СРСР» після втрати чинності актів або відповідних положень для розрахунку пенсій, призначених в період дії Закону 1058, суперечить п.1, 2 ст. 5 Цивільного кодексу України та ст. 58 Конституції України.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до повноважень якого відноситься здійснення призначення та перерахунку пенсій, був зобов`язаний у встановленому чинним законодавством порядку розглянути подану ОСОБА_1 заяву про перерахунок пенсії та за наслідками її розгляду мав би прийняти відповідне управлінське рішення, однак цього не здійснив, чим допустив порушення прав позивача.

Зазначене стало підставою для висновку суду першої інстанції про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2020 про перерахунок пенсії згідно вимог раніше діючого і чинного пенсійного законодавства та прийняти рішення відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, вважає його правильним та таким, що відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок нарахування та виплати пенсії встановлено Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-ІV та "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначено статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою, зокрема, передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Перелік документів, які необхідні для перерахунку пенсії, визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі - Порядок 22-1).

Відповідно до п. 4.1 Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Також п. 4.3 цього Порядку встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звертався до Головного управління ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії 04.02.2020 року, однак, рішення за наслідком розгляду поданої заяви, відповідачем у відповідності до вимог Порядку 22-1, не приймалось.

При цьому, з відповіді, наданої Головним управлінням ПФУ в Херсонській області на заяву позивача, вбачається, що ним питання щодо наявності або відсутності підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" належним чином не розглядалось, висновок щодо наявності або відсутності у позивача права на перерахунок пенсії за цим Законом відсутній.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наразі вирішення питання про зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити позивачу перерахунок пенсії є передчасним.

За умови не здійснення відповідачем перевірки, не надання оцінки та не встановлення наявності у позивача права на перерахунок пенсії суб`єктом владних повноважень на цьому етапі суд позбавлений процесуальної можливості приймати рішення з цього питання.

Адміністративний суд не може підміняти інші органи державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до виключної компетенції таких органів.

В свою чергу, уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати документи, яким не надана оцінка, встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права та встановлювати наявний стаж на призначення пенсії. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду по справі №132/3485/16-а від 20.12.2018 року.

В даному випадку, саме Пенсійний орган є суб`єктом, на якого покладено обов`язок призначення та перерахунку пенсій на підставі поданих документів, які містять відомості, які враховуються під час призначення/перерахунку пенсії.

Таким чином, саме відповідач, на виконання покладених на нього повноважень, повинен здійснювати вирахування показників пенсії, яка призначається або перераховується.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи, що відповідачем не перевірено наявність у ОСОБА_1 всіх умов для перерахунку пенсії, зокрема, не з`ясовано та не перевірено доводи позивача щодо неврахування певного стажу при призначенні пенсії, та інших доводів позивача, викладених у заяві від 04.02.2020 року, колегія суддів вважає обґрунтованим часткове задоволення судом першої інстанції вимог позову шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV з урахуванням висновків суду. На думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції спосіб захисту порушених прав позивача є належним та ефективним.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо того, що судом першої інстанції всупереч вимогам ст. 246 КАС України, не здійснено належної перевірки правильності встановлення розміру пенсії позивача, не досліджено підстав не зарахування певних видів робіт до страхового стажу позивача, чим порушено норми матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено в ході розгляду справи, судом першої інстанції не надавалась оцінка доводам позивача щодо наявності чи відсутності підстав для перерахунку його пенсії по суті через висновок про неможливість здійснення такої правової оцінки до належного розгляду цих питань уповноваженим на перерахунок пенсії органом та до прийняття цим органом рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Враховуючи підтримання колегією суддів вказаного висновку суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

З урахуванням того, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 03 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судове рішення складено у повному обсязі 05.11.2020 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька