Справа № 822/2141/16
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/2141/16

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстер П.М.

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

03 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2020 року позивачем, ОСОБА_1 , подано в Хмельницький окружний адміністративний суд заяву про виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №822/2141/16 до виконання.

Хмельницький окружний адміністративний суд заяву задовольнив частково.

Визнав поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа №822/2141/16 від 11.03.2020 до виконання.

Також, поновив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, виданого Хмельницьким окружним адміністративним судом у справі №822/2141/16 від 11.03.2020 року строком на три місяці з дня набрання ухвалою законної сили. В решті заяви про виправлення помилки у виконавчому листі №822/2141/16 від 11.03.2020 - відмовив.

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що в період з 06.03.2017 по 07.06.2017 ОСОБА_1 мав можливість отримати виконавчий лист в суду першої чи апеляційної інстанцій, однак не звертався, що свідчить про власну бездіяльність та ухилення від виконання судового рішення. Вважає, що за таких обставин відсутні підстави для поновлення пропущеного строку, а причини визнані судом поважними є не поважні, зважаючи на бездіяльність позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує, що постанова Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №822/2141/16 від 06.03.2017 зі спливом майже 3-х років залишилася не виконаною, а позивача на посаді заступника начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з 20.10.2016 не поновлено. Позивач протягом тривалого часу був позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення судового рішення до примусового виконання внаслідок не поновлення його на посаді у добровільному порядку.

Також зазначає, що старшим державним виконавцем Ніколовим А.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61696985 від 02.04.2020, яку постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 року у справі №560/2157/20 було визнано протиправною, у зв`язку з тим, що на підставі ч.ч. 1-2 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження», строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №822/2141/16 починається з 07.03.2017 і закінчується через три роки, тобто 07.03.2020.

В постанові суду апеляційної інстанції також зазначено, що чинним процесуальним законодавством передбачено підстави і порядок поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а позивач був позбавлений об`єктивної можливості отримати виконавчий лист раніше.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст. 312 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі №822/2141/16 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено.

Визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 20 жовтня 2016 року №1107 "Про порушення службової дисципліни та притягнення до адміністративної відповідальності заступника - начальника ГУНП в Хмельницькій області, також визнано протиправним і скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області від 20 жовтня 2016 року №326 а/с про звільнення полковника поліції, заступника начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області ОСОБА_1 зі служби в поліції на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію" у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області з 20 жовтня 2016 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2017 року постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року по справі №822/2141/16 залишено без змін.

Верховний Суд постановою від 23 січня 2020 року залишив без змін судові рішення попередніх інстанцій.

11.03.2020 Хмельницьким окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист №822/2141/16.

Позивачем подано до суду заяву про виправлення помилки у виконавчому документі та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа №822/2141/16 до виконання. У вказаній заяві ОСОБА_1 просив виправити помилку, допущену при оформлені виконавчого листа №822/2141/16 від 11.03.2020, а саме виключити запис про дату набрання рішенням законної сили, вказати, що строк пред`явлення до виконання до 07.03.2020, та визнати причини пропуску позивачем строків пред`явлення виконавчого листа №822/2141/16 від 11.03.2020 до виконання поважними та поновити їх.

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 зазначив, що отримати виконавчий лист у справі №822/2141/16 він зміг лише 11.03.2020, оскільки матеріали даної справи 07.06.2017 року були направлені до Вищого адміністративного суду та станом на 10.01.2020 року до Хмельницького окружного адміністративного суду не повертались. Зазначена справа повернулась до суду першої інстанції лише на початку березня 2020 року. Внаслідок зазначених обставин ОСОБА_1 протягом тривалого часу був позбавлений можливості реалізувати своє право на звернення судового рішення до примусового виконання внаслідок не поновлення його на посаді у добровільному порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст. 2 та ч. 4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до частини першої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 4 Закону №1404 у виконавчому документі зокрема зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень, дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню), строк пред`явлення рішення до виконання.

Отже, виконавчий лист по справі видається на підставі рішення суду, що набрало законної сили, судом, який ухвалив судове рішення.

Обов`язковими реквізитами виконавчого листа є, зокрема, дата набрання рішенням законної сили.

Як встановлено судом першої інстанції, у виконавчому листі №822/2141/16, виданому Хмельницьким окружним адміністративним судом 11.03.2020, зазначено, що рішення набрало законної сили 05 травня 2017 року та строк пред`явлення виконавчого документа до виконання до 05 травня 2020 року.

Згідно даних автоматизованої системи документообігу суду КП "Діловодство спеціалізованого суду" встановлено, що судове рішення по даній адміністративній справі набрало законної сили 05.05.2017.

У заяві про виправлення помилки у вказаному виконавчому листі заявник просить суд виключити запис про дату набрання рішенням законної сили та вказати, що строк пред`явлення до виконання до 07.03.2020.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції підстав для виправлення помилки у вказаному виконавчому листі не було, адже судом не було допущено помилку при оформленні виконавчого листа.

Також слід зазначити, що однією з конституційних засад правосуддя, визначених статтею 129-1 Конституції України, є обов`язковість судових рішень, а незабезпечення реального виконання судового рішення, що набрало законної сили, нівелює інститут судового захисту порушених прав особи, яка зверталася до суду.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Водночас, відповідно до частини першої статті 376 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Частиною першою, шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання суд повинен перевірити, чи справді пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, а якщо є підстави так вважати, то чи були поважні причини для цього.

Разом із тим, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Матеріалами справи підтверджено, що адміністративна справа №822/2141/16 повернулась з Касаційного адміністративного суду в складі Верховного суду до Хмельницького окружного адміністративного суду 10 лютого 2020, що підтверджується карткою реєстрації повернення від 10.02.2020 за вхідним № вх-7180/20. Із заявою про видачу виконавчого листа ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду 26.02.2020 (картка реєстрації заяв від 26.02.2020 за вхідним номером вх-10573/20). Виконавчий лист у цій справі виданий позивачу 11.03.2020.

ОСОБА_1 отримав виконавчий лист у справі №822/2141/16 11.03.2020, оскільки матеріали даної справи 07.06.2017 були направлені до Вищого адміністративного суду (картка реєстрації витребування справи №822/2141/16 на касацію) та зазначена справа повернулась до суду першої інстанції лише 10 лютого 2020.

Розглянувши обставини, викладені в заяві про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа, суд першої інстанції обґрунтовано вважав їх поважними та такими, що об`єктивно перешкоджали своєчасному пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що пропущений стягувачем - ОСОБА_1 строк для пред`явлення до виконання вищевказаного виконавчого листа підлягає поновленню відповідно до вимог частини першої статті 376 КАС України, із встановленням нового строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, такого, що дозволить стягувачу, за умови добросовісного користування процесуальними правами, пред`явити його до примусового стягнення.

Доводи апеляційної скарги, що в період з 06.03.2017 по 07.06.2017 ОСОБА_1 мав можливість отримати виконавчий лист в суду першої чи апеляційної інстанцій, однак не звертався, що свідчить про власну бездіяльність та ухилення від виконання судового рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зважаючи на встановлені факти по справі та вимоги ч. 2 ст. 258 КАС України в редакції від 07.07.2010, не покладали на позивача безумовного та однозначного обов`язку звертатись до суду із заявою про видачу виконавчого листа до остаточного закінчення процедури судового оскарження.

Отже, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції.

Однак, під час перегляду рішення суду першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог скаржника та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.