Справа № 640/15599/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» на прийняте у порядку спрощеного (письмового) провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - Позивач, ГУ ДСНС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» (далі - Відповідач, ТОВ «Скайбуд Груп»), в якому просило:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення будівельно- монтажних робіт Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп», , розташованого по вул. Мілютенка та вул. Шолом-Алейхема у Деснянському районі м. Києва - до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення електроживлення та накладення печатки на електричний розподільчий щит, закриття всіх виходів (із накладення печаток) на вхідні двері допоміжних побутових приміщень;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на ГУ ДСНС у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення Відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів усунення порушень за письмовим зверненням суб`єкта господарювання, у тому числі право відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на ГУ ДСНС у м. Києві.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2020 року позов задоволено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що виявлені у ході перевірки порушення вимог чинного законодавства становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, а на момент розгляду справи не було підтверджено належними і допустимими доказами фактів вчинення дій, спрямованих на усунення виявлених у ході перевірки порушень. Окремо суд зауважив, що доказів усунення порушень Відповідачем не надано, застосований захід реагування за своєю суттю не є санкцією, а у випадку усунення недоліків у повному обсязі суб`єкт господарювання вправі звернутися до контролюючого органу із заявою про проведення перевірки повноти їх усунення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким відмовити повністю у задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, судом залишено поза увагою, що ТОВ «Скайбуд Груп» не отримувало ні акту перевірки, ні припису про усунення порушень, по-друге, на момент розгляду справи судом першої інстанції ГУ ДСНС у м. Києві проводилися за заявою товариства позапланові перевірки та було встановлено факт усунення 19 з 21 виявлених порушень, однак указані акти Відповідач не мав можливості подати на час складання відзиву на позов, оскільки вони ще не перебували в його розпорядженні, по-третє, встановлення судового контролю на підставі ст. 382 КАС України є безпідставним з огляду на суб`єктний склад учасників справи.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.11.2020 року.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Разом з тим, на адресу суду ТОВ «Скайбуд Груп» 03.10.2020 року надіслало копію акту позапланової перевірки від 23.09.2020 року №224 із клопотанням врахувати його під час прийняття рішення у цій справі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, працівниками Деснянського районного управління ГУ ДСНС України у м. Києві на підставі наказу ГУ ДСНС України у м. Києві від 13.05.2019 року №372 (а.с. 18-19), повідомлення про проведення планового заходу від 24.05.2019 року №29/1326 (а.с. 20), посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 31.05.2019 року №4446 (а.с. 21) проведено планову перевірку ТОВ «Скайбуд Груп» щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, висновки якої зафіксовані в акті від 21.06.2019 року №500 (а.с. 22-31), який Відповідачу було направлено листом від 21.06.2019 року №553 (а.с. 28).

Так, із змісту акту перевірки вбачається, що у ході її проведення було встановлено, зокрема, такі порушення ТОВ «Скайбуд Груп», які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей:

1. п. 4.7 розд. VII Правил пожежної безпеки в Україні (далі - ППБУ) - на кожному тимчасовому, мобільному будинку та споруді не вивішуванні таблички із зазначенням її призначення, інвентарного номера, прізвища особи, відповідальної за її експлуатацію та протипожежний стан;

2. п. 10 розд. ІІ ППБУ - для працівників охорони (сторожів, вахтерів, вартових) не розроблено інструкцію, в якій визначені їхні обов`язки щодо контролю за додержанням протипожежного режиму, огляду території і приміщень, порядок дій в разі виявлення пожежі, а також хто з посадових осіб об`єкта має бути викликаний у нічний час у разі пожежі;

3. п. 4.47 розд. VII ППБУ - до початку основних будівельних робіт на будові не забезпечено протипожежне водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або з резервуарів;

4. п. 4.9 розд. VII ППБУ - біля в`їзду на будівельний майданчик відсутній план з нанесеними на ньому будівлями і спорудами, що будуються, а також допоміжними будівлями і спорудами, в`їздами, під`їздами, вододжерелами, засобами пожежогасіння та зв`язку;

5. п. 9 розд. ІІ ППБУ - територія об`єкта, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки, кількість яких, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 («ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»);

6. п. 1.6 розд. ІV ППБУ - з`єднання, відгалуження та оцінювання жил проводів і кабелів в побутових приміщеннях не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів;

7. п. 1.8 розд. ІV ППБУ - допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж в побутових приміщеннях;

8. п. 1.17 глав. 1 розд. ІV ППБУ - у побутових приміщеннях допускається встановлення електророзеток, вимикачів, перемикачів та інших подібних апаратів на горючі основи без підкладання під них суцільного негорючого матеріалу, що виступає за габарити апарата, по всій його площі, не менше ніж на 0,01 метра;

9. п. 1.12 розд. ІV ППБУ - у разі відкритого прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів відстань від них до горючих основ становить менше 0,01 метра;

10. п. 2.26 гл. 2 розд. ІV ППБУ - лінії живлення до кожного побутового кондиціонера, не забезпечені автономними пристроями електричного захисту незалежно від наявності захисту на загальній лінії, яка живить групу кондиціонерів;

11. п. 1.12 розд. ІV ППБУ - не проведено замір опору ізоляції електричних мереж та електроустановок;

12. п. 1.12 розд. ІV ППБУ - відсутні акти проведення схованих робіт на прокладання електропроводки;

13. п. 1.16 гл. 1 розд. ІV ППБУ - електрощити, групові електрощити не оснащені схемами підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

14. п. 2.2 розд. ІІІ ППБУ - існуючі засоби протипожежного захисту знаходяться в не працездатному стані (у вогнегасників відсутні раструби);

15. п. 3.11 гл. 3 розд. V ППБУ - пожежні щити (стенди) не забезпечені наступним комплектом: покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2x2 м. - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.;

16. п. 3.12 гл. 3 розд. V ППБУ - на пожежних щитах (стендах) не вказано їх порядкові номери та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів, порядковий номер пожежного щита вказують після літерного індексу «ПЩ»;

17. п. 3.13 гл. 3 розд. V ППБУ - пожежні щити (стенди) не забезпечують захист вогнегасників від потрапляння прямих сонячних променів;

18. п. 4.6 розд. VІІ ППБУ - споруджувані будинки, тимчасові споруди, підсобні приміщення, а також будівельний майданчик не - забезпечені в повній мірі первинними засобами пожежогасіння;

19. п. 4 розд. І п. 2.23 гл. 2 розд. ІІІ ППБУ - оцінювання вогнестійкості не проведено розрахунковими або експериментальними методами за стандартами, які відповідають європейським вимогам з проектування, або за методиками, розробленими з урахуванням вимог додатку В ДБН В.1.1-7:2016 або шляхом натурних вогневих випробувань фрагментів будинку або будинку в цілому за ДСТУ Б В.1.1-18 в порушення п. 5.5 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва «Загальні вимоги»;

20. п. 2.23 розд. ІІІ ППБУ - не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования»;

21. п. 4.3 гл. 4 розд. VІІ ППБУ - допускається перебування працівників та інших осіб, які закінчили роботу в побутових і допоміжних приміщень (проживання на об`єкті будівництва).

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 3, 4, 7, 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. ст. 20, 67, 68, 70 Кодексу цивільного захисту України, ППБУ, а також ряду правових позицій Верховного Суду, прийшов до висновку, що матеріалами справи не спростовуються доводи Позивача про наявність порушень законодавства про техногенну та пожежну безпеку, що становлять небезпеку для життя та здоров`я людей, належних і допустимих доказів їх усунення матеріали справи не містять, а відтак позовні вимоги про застосування заходів реагування є обґрунтованими.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не може погодитися з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон) виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.

Згідно ч. 7 ст. 7 Закону на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

При цьому колегією суддів враховується, що аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що за рішенням адміністративного суду, ухваленим за результатами розгляду позову органу державного нагляду (контролю) щодо застосування заходів реагування, допускається виключно повне або часткове зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

Як вірно встановив суд першої інстанції, ГУ ДСНС України у м. Києві просить суд застосувати заходи реагування, які пов`язані з повним або частковим зупиненням виконання робіт, що охоплюється нормативним регулюванням вказаного Закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Приписи ч. 1 ст. 65 КЦЗ України визначають, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) з питань, які визначені частиною першою статті 64 цього Кодексу щодо: центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, інших державних органів та органів місцевого самоврядування; суб`єктів господарювання; аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (стаття 66 КЦЗ України).

Згідно ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 68 КЦЗ України закріплено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Таким чином, наведені норми закону дають право Позивачу звертатися до суду з позовом про повне або часткове зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

При цьому частиною 2 статті 70 КЦЗ України закріплено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Наведеними вище нормами ст. ст. 68, 70 Кодексу цивільного захисту України прямо передбачено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

На переконання судової колегії, виявлені у ході перевірки ТОВ «Скайбуд Груп», зокрема, до початку основних будівельних робіт на будові не було забезпечено протипожежне водопостачання від пожежних гідрантів на водогінній мережі або з резервуарів; територія об`єкта, споруди, приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки, кількість яких, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 («ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»); п. 1.12 розд. ІV ППБУ - у разі відкритого прокладання незахищених проводів та захищених проводів (кабелів) з оболонками з горючих матеріалів відстань від них до горючих основ становила менше 0,01 метра; існуючі засоби протипожежного захисту знаходилися в не працездатному стані (у вогнегасників відсутні раструби); пожежні щити (стенди) не були забезпечені наступним комплектом: покривало з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті розміром 2x2 м. - 1 шт., гаки - 3 шт., лопати 2 шт., ломи - 2 шт., сокири - 2 шт.; споруджувані будинки, тимчасові споруди, підсобні приміщення, а також будівельний майданчик не - забезпечені в повній мірі первинними засобами пожежогасіння; не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі, дійсно створювали загрозу життю та здоров`ю людей, на чому вірно наголошував суд першої інстанції.

Разом з тим, судом першої інстанції було залишено поза увагою, що до відзиву на позов ТОВ «Скайбуд Груп», заперечуючи проти застосування заходів реагування, додавало копію поданого 29.08.2019 року до Деснянського РУ ГУ ДСНС в м. Києві листа від 29.08.2019 року №234 (а.с. 60-61), в якому повідомляло контролюючий орган про усунення порушень, зафіксованих у п. п. 1-11, 13-18 та 21, та просило направити працівника для перевірки цих обставин.

Крім того, 20.09.2019 року до Деснянського РУ ГУ ДСНС в м. Києві ТОВ «Скайбуд Груп» подало лист від 20.09.2019 року №269 (а.с. 62), в якому зазначило:

- щодо п. 12 - на об`єкті не проводилися сховані роботи з прокладання електропроводки, а відтак відповідні акти відсутні і надати їх немає можливості;

- щодо п. 19 - чинним законодавством не передбачено чітких строків проведення оцінювання вогнестійкості;

- щодо п. 20 - відомості щодо розрахункового часу евакуації людей у разі пожежі викладені у проекті будівництва, який у відповідній частині можна витребувати у замовника - КП «Спецжитлофонд».

Наголошуючи на тому, що жодних доказів на підтвердження усунення виявлених у ході перевірки порушень Відповідачем не надано, суд першої інстанції всупереч вимог ч. 4 ст. 9 КАС України не вжив усіх заходів, які необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Оскільки Окружним адміністративним судом міста Києва не було забезпечено перевірку доводів ТОВ «Скайбуд Груп» про усунення більшості порушень шляхом, зокрема, отримання відомостей від ГУ ДСНС у м. Києві про результати опрацювання поданих підприємством листів, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Так, аналіз змісту доданих до апеляційної скарги актів від 18.10.2019 року №839 та від 29.11.2019 року №1001, складених Деснянським РУ ГУ ДСНС у м. Києві за наслідками позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання ТОВ «Скайбуд Груп» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, свідчать, що:

- станом на 18.10.2019 року Відповідачем були усунуті порушення, зафіксовані у пунктах 1-5, 9, 11, 14-17, 21 акту перевірки від 21.06.2019 року №500;

- станом нм 29.11.2019 року Відповідачем були усунуті порушення, зафіксовані у пунктах 6-8, 10, 12, 13, 18 акту перевірки від 21.06.2019 року №500.

Отже, на час прийняття судом першої інстанції 30.06.2020 року рішення ТОВ «Скайбуд Груп» не були усунуті порушення: п. 4 розд. І п. 2.23 гл. 2 розд. ІІІ ППБУ - оцінювання вогнестійкості не проведено розрахунковими або експериментальними методами за стандартами, які відповідають європейським вимогам з проектування, або за методиками, розробленими з урахуванням вимог додатку В ДБН В.1.1-7:2016 або шляхом натурних вогневих випробувань фрагментів будинку або будинку в цілому за ДСТУ Б В.1.1-18 в порушення п. 5.5 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва «Загальні вимоги» (п. 19 акту перевірки від 21.06.2019 року №500) та п. 2.23 розд. ІІІ ППБУ - не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования» (п. 20 акту перевірки від 21.06.2019 року №500).

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.06.2019 року у справі № 2240/2768/18, поняття «загроза життю та здоров`ю людини» є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, території, майна функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на посадових осіб центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, які мають право звертатися до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування з підстав, передбачених ст. 70 КЦЗ України.

Такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Наведений правовий висновок відображено у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 810/2400/18.

Разом з тим, у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, станом на момент прийняття рішення судом першої інстанції Відповідачем усунуто 19 із 21 виявленого Позивачем порушення вимог законодавства, що свідчить про відсутність підстав для застосування крайнього заходу реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт на об`єкті перевірки, виходячи з вимог принципу співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися неусунутими на час розгляду справи.

До аналогічного висновку прийшов і Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 року у справі № 580/34/19.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про передчасність твердження суду першої інстанції про наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення будівельно-монтажних робіт ТОВ «Скайбуд Груп» станом на 30.06.2020 року, оскільки порушення, які були неусунуті на той час, не могли вважатися такими, що створюють небезпеку для життя і здоров`я людей.

До того ж, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що станом на 23.09.2020 року ТОВ «Скайбуд Груп» повністю усунуті порушення, зафіксовані в акті перевірки від 21.06.2019 року №500, висновки якого були підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Щодо посилання Апелянта на те, що останній не отримував ні акт перевірки від 21.06.2019 року №500, ні припис про усунення порушень від 26.06.2019 року №29/352, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що, по-перше, у зв`язку з відмовою в отриманні акту перевірки його було направлено ТОВ «Скайбуд Груп» листом від 21.06.2019 року №553 (а.с. 28), як того вимагають положення ч. 9 ст. 7 Закону, по-друге, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 19.02.2020 року у справі № 1540/3837/18, винесення припису та звернення до суду із позовом щодо повного або часткового припинення виробництва - це два різних засоби реагування органу державного нагляду, які застосовуються окремо, а відтак ненаправлення припису не може бути перешкодою для звернення до суду із вказаним позовом.

Твердження Відповідача про те, що суд безпідставно встановив судовий контроль за виконанням рішення суду у порядку, визначеному ст. 382 КАС України, є необґрунтованим, оскільки виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який у цій справі звернувся з позовом, а саме на ГУ ДСНС у м. Києві. Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення й повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування. Разом з цим, у спірних правовідносинах, які склались у цій справі ГУ ДСНС у м. Києві діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення, а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі № 580/34/19.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для застосування заходів реагування у зв`язку з існуванням на час розгляду справи доказів усунення товариством більшості частини виявлених у ході перевірки порушень, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального і процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайбуд Груп» - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено та підписано « 04» листопада 2020 року.