Справа № 640/6780/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6780/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Донець В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Вовк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» - Мишка Олександра Васильовича на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - 27 серпня 2020 року) у справі за розглядом заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» - Гелі Ірини Андріївни про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» (далі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення Офісу великих платників ДФС форми «С» від 26.03.2019 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників Державної фіскальної служби форми «С» від 26 березня 2019 року №.

Стягнено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників Державної фіскальної служби.

06 листопада 2019 року представником позивача подано заяву про стягнення витрат, пов`язаних з розглядом адміністративної справи у розмірі 9 166, 67 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 відмовлено у задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним додатковим судовим рішенням, представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви про розподіл судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не доведено понесення позивачем заявлених витрат на професійну правничу допомогу, позаяк не надано доказів сплати за такі послуги.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 вирішено питання лише щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору, водночас судом не здійснено розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу.

За змістом ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що в судовому засіданні 06.11.2019 року представником позивача подано заяву від 05.11.2019 про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом адміністративної справи. У цьому судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представником позивача подано до суду першої інстанції заяву про направлення доказів на підтвердження судових витрат, які пов`язані з розглядом адміністративної справи від 11.11.2019, яка зареєстровано в суді 11.11.2019 вх. №03-14/121065/19. На підтвердження понесення судових витрат на професійну правничу допомогу додано копію договору про надання правничої допомоги від 15.04.2019 та акта про надання послуг від 08.11.2019.

Оскільки, представником позивача дотримано строк, встановлений ч. 7 ст. 139 КАС України, для подання доказів на підтвердження понесення судових витрат, такі докази підлягають урахуванню.

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи (частина третя).

За змістом ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта).

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено ч. 5 ст. 134 КАС України. При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як убачається з наданої суду копії договору про надання правової допомоги від 15.04.2019, укладеного між ТОВ «Бюро Вин», ТОВ «Юридична компанія «Студія Права» та адвокатом Гелею І.А.:

адвокат прийняла на себе зобов`язання забезпечити реалізацію прав і законних інтересів клієнта в адміністративному судочинстві щодо оскарження клієнтом до Окружного адміністративного суду міста Києва податкового повідомлення-рішення від 26.03.2019 № (пункт 1);

клієнт за надання адвокатом правничої допомоги за цим договором, зобов`язувався виплатити грошову винагороду (гонорар) який складається: з грошової винагороди (гонорару) у розмірі 1666,67 грн. за збір адвокатом доказів, які вказують на протиправний характер прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення та на допущені органом та його посадовими особами як суб`єктами владних повноважень порушення прав та законних інтересів клієнта, внаслідок їх прийняття (підпункт 9.1 пункту 9), з грошової винагороди (гонорару) за участь адвоката у судових засіданнях в адміністративній справі розпочатій за позовною заявою клієнта до контролюючого органу про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, з розрахунку 2500,00 грн. за одне засідання (підпункт 9.2 пункту 9);

сторони підписанням договору узгодили, що клієнт здійснює оплату наданої йому правничої допомоги на підставі підписаного (підписаних) сторонами акту (актів) наданих послуг, на наступний банківський день, який слідує за днем підписання сторонами акту наданих послуг шляхом перерахування клієнтом грошових коштів на банківський рахунок ТОВ «ЮК «Студія Права» (пункт 11).

Відповідно до акта про надання послуг від 08.11.2019 адвокатом Гелею І.А. надана правнича допомога:

збір адвокатом доказів, які вказують на протиправний характер прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення та на допущені органом та його посадовими особами, як суб`єктами владних повноважень порушення прав та законних інтересів клієнта, внаслідок їх прийняття - 1 666, 67 грн.;

представництво клієнта в Окружному адміністративному суді міста Києва, пов`язане із подачею клієнтом до суду позовної заяви про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення та розглядом Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративної справи, за вказаною позовною заявою - 7500,00 грн.;

всього - 9 166, 67 грн.

У матеріалах справи наявний ордер від 15.04.2019 серія КВ№38666 та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Як убачається з протоколів судових засідань, представник позивача адвокат Геля І.А. брала участь в судових засіданнях: 24.06.2019 з 11:11 год. до 11:31 год.; 30.09.2019 з 14:24 до 15:15 год.; 06.11.2019 з 09:38 по 10:26 год.

Щодо збору адвокатом доказів, які вказують на протиправний характер прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення та на допущені порушення прав та законних інтересів клієнта, то адвокатом не вказано які саме це докази та чи долучені вони до матеріалів судової справи. Водночас у справі містяться відібрані адвокатам пояснення у працівників ТОВ «Бюро Вин», які стосуються проведеної відповідачем перевірки, посадові інструкції та накази про прийняття працівників на роботу та їх переведення.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти наданих послуг, звіти та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження, тощо).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.10.2020 року у справі №361/2679/17.

Окрім зазначеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката представником відповідача не подавалось.

На підставі вище зазначеного, погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що представником позивача не доведено понесення позивачем заявлених витрат на професійну правничу допомогу, позаяк не надано доказів сплати за такі послуги. Як уже зазначалось, у п. 11 договору про надання правової допомоги від 15.04.2019 сторони домовились про здійснення оплати за надану правничу допомогу на наступний день, який слідує за підписанням відповідного акту наданих послуг. Акт підписано 08.11.2019, докази понесення витрат на професійну правничу допомогу надавались до суду 11.11.2019, проте доказів сплати за надані послуги не додано, причин не зазначено.

Оскільки представником позивача не надано доказу сплати коштів на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, який визначені позивачем та адвокатом у договорі про надання правничої допомоги, колегія суддів погоджується із висновком сууд першої інстанції про необґрунтованість заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Відповідно ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат в повному обсязі.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 242, 243, 250, 251, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Бюро Вин» - Мишка Олександра Васильовича - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 05 листопада 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль