Справа № 826/25483/15
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 826/25483/15

адміністративне провадження № К/9901/12630/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.,

за участю:

секретаря судового засідання - Приходько Н.І.,

представника позивача - Авер`янової Є.В.,

представника відповідача - Рудалєвої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу №826/25483/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" до Національного банку України, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2016 року (прийняту у складі колегії суддів: головуючого судді Федорчука А.Б., суддів: Кобилянського К.М., Мазур А.С.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Бєлової Л.В., суддів: Гром Л.М., Глущенко Я.Б.),

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національного банку України, третя особа ПАТ «КБ «Приватбанк», в якому просило:

- визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року;

- скасувати рішення Національного банку України № 25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року;

- зобов`язати Національний банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) направити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) повідомлення про підтвердження операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» (49057, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 259) по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року, митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТО "ТД Дніпро Пласт" є провідним виробником та постачальником преформ та поліетиленових кришок, які виготовляються з поліетилентерфталату та поліетилену відповідно. Вироблені преформи та кришки позивач поставляє покупцям - виробникам харчових продуктів (питних та мінеральних вод та інших). Позивач пояснив, що купівля валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA/Е147//13 від 02 вересня 2013 р. на рахунок постачальника UAB "Retal Lithuania" була ініційована ним в рамках ведення основної господарської діяльності з виробництва преформ.

Позивач зазначив, що купівля валюти відповідає вимогам діючого законодавства, а із вказаним постачальником він має давно налагоджені зв`язки: з 2011 року здійснював аналогічні платежі на його рахунок й питань щодо них у відповідача не було.

На думку позивача рішення НБУ № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції позивача по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р. та відповідних митних декларацій, не містить посилань на конкретні норми, які були порушені, та не містить конкретної причини, за якою не підтверджена можливість здійснення купівлі валюти. Дії НБУ з непідтвердження операції з купівлі валюти, є, на думку позивача, незаконним втручанням у господарську діяльність, оскільки операція позивача відповідає законодавству, непідтвердження НБУ є безпідставним та тягне за собою неможливість розрахунків позивача за вже поставлену сировину, ставить під загрозу можливість подальшого придбання позивачем такої продукції у компанії UAB «Retal Lithuania» та у інших постачальників та зменшує конкурентоздатність позивача на ринку.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 15 березня 2016 року Окружний адміністративний суд міста Києва вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

Скасувати рішення Національного банку України № 25-03001/85336 від 09.11.2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

Зобов`язати Національний банк України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) направити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) повідомлення про підтвердження операції Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" (49057, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграда, буд. 259) по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12.12.2014 р., № 110070000/2014/315092 від 15.12.2014 р., № 110070000/2014/315177 від 16.12.2014 р., № 110070000/2014/315256 від 18.12.2014 р.

Стягнути з Національного банку України (01601, Київ, вул. Інститутська, 9) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Дніпро Пласт" судові витрати в сумі 3654 гривень.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було доведено правомірність своїх дій та правомірність рішення № 25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року щодо не підтвердження можливості здійснення операції позивача по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року, митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 15 червня 2016 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Національного банку України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2016 року - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2016 року - залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 06 липня 2016 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Національного банку України.

У касаційній скарзі скаржник просить постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі №826/25483/15 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення щодо непідтвердження можливості здійснення операції позивача з купівлі іноземної валюти Національний банк України діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, а також добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації та з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані дії.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження за скаргою Національного банку України.

9. 06 вересня 2016 року до Вищого адміністративного суду України від представника позивача надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.

У запереченнях на касаційну скаргу представник позивача просить касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

10. 08 вересня 2016 року до Вищого адміністративного суду України від представника ПАТ "Комерційний банк "Приватбанк" надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.

У запереченнях на касаційну скаргу представник третьої особи просить касаційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

11. 31 січня 2018 року вказана касаційна скарга Національного банку України надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

12. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2018 року визначено склад колегії суддів: Васильєва І.А. (головуючий суддя), Пасічник С.С., Юрченко В.П.

13. Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2020 року задоволено заяви суддів Васильєвої І.А., Пасічник С.С. та Юрченко В.П. про самовідвід та відведено суддів Васильєву І.А., Пасічник С.С. та Юрченко В.П. від участі у розгляді касаційної скарги у справі № 826/25483/15.

14. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 травня 2020 року визначено склад колегії суддів: Стрелець Т.Г. (головуючий суддя), Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.

15. Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2020 року закінчено підготовчі дії і призначено справу до касаційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 07 жовтня 2020 року о 15 год. 00 хв.

16. Судовий розгляд справи, призначений на 07 жовтня 2020 року о 15 год. 00 хв., відкладено судом на 03 листопада 2020 року об 11 год. 00 хв.

17. 26 жовтня 2020 року до Верховного Суду від Національного банку України надійшли письмові пояснення.

18. У судовому засіданні представник відповідача вимоги касаційної скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

19. Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти задоволення касаційної скарги з мотивів, викладених у запереченнях на касаційну скаргу та просив залишити оскаржувані судові рішення без змін.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

20. 02 вересня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» (Покупець), з однієї сторони та Закритим акціонерним товариством «РЕТАЛ Європа» (Литва) (Постачальник), з іншої сторони укладено контракт № 09-13/1 UA//Е147/13.

Згідно з п.1.1 Контракту, постачальник зобов`язується постачати та передавати у власність, а Покупець приймати та своєчасно сплачувати Поліетилентерефталат (ПЕТ сировину) на умовах контракту.

Відповідно до додаткової угоди №4 від 06 березня 2015 року змінено назву постачальника з ЗАТ «РЕТАЛ Європа» на ЗАТ «Ретал Литва».

На виконання умов контракту № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року відповідно до рахунку-фактури KRU14 №116 від 25 листопада 2014 року ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року поставлено поліетилентерефталат у кількості 506 тон загальною вартістю 784 300,00 доларів США; відповідно до рахунку-фактури KRU14 №117 від 25 листопада 2014 року ВМД № 110070000/2014/315092 поставлено поліетилентерефталат у кількості 506 тон загальною вартістю 784 300,00 доларів США; відповідно до рахунку-фактури KRU14 №121 від 04 грудня 2014 року ВМД № 110070000/2014/315177 поставлено поліетилентерефталат у кількості 704 тони загальною вартістю 1 091 200,00 доларів США; відповідно до рахунку фактури KRU14 №122 від 04 грудня 2014 року ВМД № 110070000/2014/315256 поставлено поліетилентерефталат у кількості 1 008 тон загальною вартістю 1 562 400,00 доларів США.

04 листопада 2015 року позивач надав ПАТ «КБ "Приватбанк» заяву № JBKLF11040PGE5 від 04 листопада 2015 року про купівлю іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для оплати за договором № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року, ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 315256 від 18 грудня 2014 року за поставлений поліетилентерефталат.

ПАТ «КБ «Приватбанк» направило до Національного банку України реєстр операцій ТОВ «ТД Дніпро Пласт» з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 року, ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року за поставлений товар поліетилентерефталат та копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення вказаних операцій.

Національним банком України направлено ПАТ «КБ «Приватбанк» повідомлення № 25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року про не підтвердження заяви позивача з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 року, ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року.

Рішення про непідтвердження операції позивача оформлено витягом з протоколу засідання Комісії з аналізу інформації, що вноситься уповноваженими банками до Реєстрів №24 від 06 листопада 2015 року.

09 листопада 2015 року ПАТ «КБ «Приватбанк» направило позивачу повідомлення про повернення заяви про купівлю іноземної валюти № JBKLF11040PGE5 від 04 листопада 2015 року на суму 3 000 000 доларів США у зв`язку із отриманням повідомлення Національного банку України № 25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року про не підтвердження можливості здійснення операції.

Вважаючи, що його права та законні інтереси порушено, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

22. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 № 679-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 679-XIV) Національний банк України (далі - Національний банк) є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 6 вказаного Закону передбачено, що відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Статтею 7 Закону № 679-XIV визначено інші функції, відповідно до якої Національний банк, зокрема, проводить грошово-кредитну політику, встановлює для банків правила проведення банківських операцій, здійснює банківське регулювання, здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний контроль за банками та іншими фінансовими установами, які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій.

Право Національного банку, використовуючи адміністративний метод банківського регулювання, встановлювати заборони та обмеження щодо вчинення банківськими установами певних дій (операцій) закріплено й у статті 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою передбачено, що державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком, зокрема, шляхом встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків.

Відповідно до статті 46 Закону № 679-XIV Національний банк в необхідних випадках застосовує валютні обмеження.

Статтею 44 Закону № 679-XIV передбачено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль.

До компетенції Національного банку у сфері валютного регулювання та контролю належать: 1) видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій; 2) видача та відкликання ліцензій, здійснення контролю, у тому числі шляхом здійснення планових і позапланових перевірок, за діяльністю банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів), які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства; 3) встановлення лімітів відкритої валютної позиції для банків та інших установ, що купують та продають іноземну валюту; 4) встановлення порядку проведення обов`язкового продажу та розміру надходжень в іноземній валюті, що підлягають обов`язковому продажу; 5) зміна строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; 6) застосовування мір відповідальності до банків, юридичних та фізичних осіб (резидентів та нерезидентів) за порушення правил валютного регулювання і валютного контролю.

Згідно зі статтею 56 Закону № 679-XIV Національний банк видає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, організацій та установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відповідно до статті 45 Закону № 679-XIV Національний банк визначає структуру валютного ринку України та організовує торгівлю валютними цінностями на ньому відповідно до законодавства України про валютне регулювання.

Згідно норм статті 7 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України.

Статтями 11, 13 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19.02.1993 № 15-93 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Національний банк у сфері валютного регулювання серед іншого: здійснює валютну політику виходячи з принципів загальної економічної політики України; видає у межах, передбачених цим Декретом, обов`язкові для виконання нормативні акти щодо здійснення операцій на валютному ринку України; забезпечує виконання уповноваженими банками функцій щодо здійснення валютного контролю згідно з цим Декретом та іншими актами валютного законодавства.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу II Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 № 281 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) клієнти-резиденти (юридичні особи та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності) мають право купити, обміняти іноземну валюту з метою здійснення розрахунків з нерезидентами за торговельними операціями (крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї глави) на підставі таких документів: заяви про купівлю іноземної валюти; договору з нерезидентом, оформленого відповідно до вимог законодавства України; акта (здавання-приймання тощо) або іншого документа, який свідчить про надання послуг, виконання робіт, імпорт прав інтелектуальної власності, якщо оплачуються отримані послуги (права), виконані роботи; документів, що передбачені для документарної форми розрахунків (акредитив, інкасо), вексельної форми розрахунків (вексель, яким резидент-імпортер оформив заборгованість перед нерезидентом за договором), якщо договір передбачає такі форми розрахунків.

Купівля, обмін іноземної валюти з метою проведення розрахунків з нерезидентом за поставлені в Україну товари (які відповідно до законодавства підлягають митному оформленню) здійснюються суб`єктом ринку за наявності в реєстрах митних декларацій інформації про ввезення та випуск у вільний обіг на митній території України товарів за відповідним зовнішньоекономічним договором клієнта-резидента.

Згідно підпункту 18 пункту 6 постанови Правління Національного банку України від 03.09.2015 № 581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій уповноважені банки формують реєстр операцій за дорученнями клієнтів із купівлі іноземної валюти / перерахування за межі України іноземної валюти / перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, відкриті в уповноважених банках / перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидентів через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав (далі - реєстр), та подають його до Національного банку України в день отримання від клієнта заяви про купівлю іноземної валюти / платіжного доручення.

Якщо сума заяви про купівлю іноземної валюти / платіжного доручення на перерахування за межі України іноземної валюти / платіжного доручення на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента/платіжного доручення на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у гривнях дорівнює або більше еквівалента 50000 доларів США на дату заяви / платіжного доручення, то уповноважений банк разом із реєстром подає копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій. Інформація за заявами про купівлю іноземної валюти / платіжними дорученнями на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента в гривнях / платіжними дорученнями на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у яких сума менша, ніж зазначена, надається в реєстрі в узагальненому вигляді. Інформація за платіжними дорученнями в іноземній валюті на переказ коштів за межі України, у яких сума менша, ніж зазначена, до реєстру не надається.

Уповноваженим банкам забороняється проводити операцію клієнта в разі отримання від Національного банку України повідомлення про непідтвердження можливості її здійснення. Підтверджені операції можуть бути виконані не раніше четвертого операційного дня з дня подання уповноваженим банком інформації про ці операції в реєстрі.

З метою запобігання непродуктивному відпливу капіталу за кордон Національний банк України має право запитувати й отримувати від уповноваженого банку копії додаткових документів, необхідних для з`ясування обставин щодо конкретної операції, інформація про яку була подана у відповідному реєстрі. У цьому разі уповноважений банк не може здійснювати таку операцію до моменту отримання окремого підтвердження Національного банку України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) поставлено позивачу на територію України товар - поліетилентерефталат за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року згідно ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року на суму 784 300,00 доларів США; ВМД № 110070000/2014/315092 на суму 784 300,00 доларів США; ВМД № 110070000/2014/315177 на суму 1 091 200,00 доларів США; ВМД № 110070000/2014/315256 на суму 1 562 400,00 доларів США.

Позивач надав уповноваженому банку документи для формування ним реєстру операції з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року, ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року.

Реєстр та копії документів, які є підставою для здійснення операції уповноважений банк передав до Національного банку України.

Третьою особою підтверджено здійснення валютного контролю операції позивача з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 року, ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року та відповідність вказаної операції діючому законодавству України.

Національним банком України направлено ПАТ «КБ «Приватбанк» повідомлення № 25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року про не підтвердження заяви позивача з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000 доларів США для перерахування на користь постачальника ЗАТ «Ретал Литва» (Литва) за контрактом № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 року, ВМД № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року.

У повідомленні №25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року зазначено, що на виконання вимог Правил функціонування Системи підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України Національного банку України та перерахування (зарахування) коштів за окремим операціями з іноземною валютою і банківськими металами, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 серпня 2005 року №281, п. 6 постанови Правління Національного банку України №581 від 03 вересня 2015 року «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», постанови Правління Національного банку України №124 від 23 лютого 2015 року «Про особливості здійснення деяких валютних операцій» та листа Національного банку України №25-03001/68257 від 22 вересня 2015 року, Національним банком України не підтверджені заяви клієнтів на купівлю та перерахування іноземної валюти/коштів у гривнях за імпортними операціями по реєстру «Інформація про намір купівлі та/або перерахування безготівкової валюти в розрізі суб`єктів» за 04 листопада 2015 року.

Листом №25-03001/89822 від 19 листопада 2015 року Національний банк України витребував у ПАТ «КБ Приватбанк» копії документів, пов`язаних з розрахунками ТОВ «ТД Дніпро Пласт» за контрактами №SC11-00600 від 01 липня 2011 року та № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 року, укладеними з UAB NEO GROUP (Литва) та UAB Retal Lithuania (Литва).

27 листопада 2015 року на виконання зазначеного листа ПАТ «КБ Приватбанк» листом №Е.72.0.0.0/3-81143 БТ надало запитувані копії документів.

Сторонами не заперечується, що надалі Національний банк України підтверджував операції позивача з купівлі іноземної валюти для оплати за фактом поставки продукції за реєстрами від 16 грудня 2015 року, 22 грудня 2015 року, 23 грудня 2015 року, 25 грудня 2015 року, 28 грудня 2015 року, 30 грудня 2015 року за дорученням клієнта ПАТ «КБ Приватбанк» - ТОВ «ТД Дніпро Пласт» за контрактом № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 року.

Зміст підпункту 18 пункту 6 постанови Правління Національного банку України від 03.09.2015 № 581 свідчить, що метою направлення до Національного банку України уповноваженими банками реєстрів та підтверджуючих документів з перерахування кошів є недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій.

Таким чином, рішення про не підтвердження можливості здійснення відповідної операції приймається Національним банком України лише внаслідок виявлення операцій, що містять ознаки недобросовісності.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, згідно витягу протоколу засідання Комісії з аналізу інформації, що вноситься уповноваженими банками до Реєстрів №24 від 06 листопада 2015 року, підставою для не підтвердження операцій позивача було виявлення ознак фіктивності «удавана угода» тощо.

Проте, відповідачем не наведено обставин, які є підставами для наявності сумніву щодо добросовісності операцій, що здійснювались позивачем.

Також Верховний Суд враховує, що спірне рішення відповідача прийняте до направлення до уповноваженого банку листа №25-03001/89822 від 19 листопада 2015 року, яким Національний банк України витребував у ПАТ «КБ Приватбанк» копії документів, пов`язаних з розрахунками ТОВ «ТД Дніпро Пласт» за контрактами №SC11-00600 від 01 липня 2011 року та № 09-13/1 UA/Е147/13 від 02 вересня 2013 року, укладеними з UAB NEO GROUP (Литва) та UAB Retal Lithuania (Литва).

Згідно частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час подання позову та розгляду справи судами попередніх інстанцій) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо протиправності дій та рішення Національного банку України № 25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Дніпро Пласт» по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракта №09-13/1 UA//Е147/13 від 02 вересня 2013 р., митних декларацій № 110070000/2014/315052 від 12 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315092 від 15 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315177 від 16 грудня 2014 року, № 110070000/2014/315256 від 18 грудня 2014 року.

Твердження відповідача щодо наявність у нього дискреційних повноважень під час прийняття рішення про непідтвердження можливості здійснення операції, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Як зазначено у рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді № R(80)2, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, суб`єкт може вільно обирати між двома чи більшою кількістю альтернатив, кожна з яких буде правомірною. Якщо ж правомірним може вважатися лише один варіант поведінки, дискреційні повноваження відсутні.

Повноваження відповідача щодо підтвердження чи не підтвердження можливості здійснення операцій клієнтів уповноважених банків з купівлі/перерахування іноземної валюти за межі України не належать до дискреційних, оскільки тільки один з можливих варіантів поведінки може мати правову підставу. Обидва варіанти можливих рішень не можуть бути одночасно юридично допустимими, тому фактично відсутній вільний вибір між ними. Правомірним може вважатися тільки один з них - той, що відповідає визначеним у законодавстві підставам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №826/22282/15.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

24. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

25. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

26. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Національного банку України - залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2016 року у справі №826/25483/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді Л. Л. Мороз

А. Ю. Бучик