Справа № 380/5471/20
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/5471/20 пров. № А/857/11898/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Довгополова О.М., Ільчишин Н.В.

за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року (суддя Мричко Н.І., час ухвалення 15:15 год., місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту - не зазначена),

у справі №380/5471/20 за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Міністерства юстиції України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,

про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У липні 2020 року позивач Міністерство оборони України звернулося в суд із адміністративним позовом до відповідача Міністерства юстиції України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) в якому просило скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП №61441311, винесену 05.06.2020 року.

Відповідач Міністерство юстиції України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_1 надав суду пояснення, у якому просив у задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

З цим рішенням суду першої інстанції від 15.09.2020 року не погодився позивач Міністерство оборони України та оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що строки для негайного виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі №1.380.2019.001973 пропущені не з вини Міноборони України. Вказує та не, що постанова про відкриття виконавчого провадження отримана ним пізніше, а ніж рішення суду. Також звертає увагу на те, що 20.03.2020 на адресу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. була направлена заява про відкладення вчинення виконавчих дій у ВП №614413, проте, у задоволенні такої заяви було відмовлено. Також просить врахувати, що з 11.03.2020 було запроваджено карантин, пов`язаний із запобіганням поширенню СОVID-19, та звернення Міноборони 25.03.2020 до суду із заявою про відстрочення виконання рішення суду від 25.02.2020 у справі №1.380.2019.001973 ), а також із позовною заявою про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2020 ВП №61441311 (справа № 380/2557/20). Також покликається на те, що апеляційним адміністративним судом 05.06.2020 відкрито провадження з перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі №1.380.2019.001973, що унеможливлює поновлення ОСОБА_1 на військовій службі. З огляду на викладене, Міністерство оборони України вважає безпідставними твердження державного виконавця про те, шо не було вказано поважних причин не виконання судового рішення, а винесення постанови про закінчення виконавчого провадження 05.06.2020 передчасним.

За результатами апеляційного розгляду апелянт Міністерство оборони України просить оскаржене рішення суду від 15.09.2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач Міністерство юстиції України подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу позивача, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.02.2020р. Львівський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі №1.380.2019.001973 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Управління з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, Західного територіального управління військової служби правопорядку, про визнання протиправними та скасування наказів, рішень, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу. При вирішенні справи №1.380.2019.001973 по суті, суд частково задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , зокрема, поновив ОСОБА_1 на військовій службі (як такого, що перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України). Рішення суду в частині, що стосується поновлення ОСОБА_1 на військовій службі (як такого, що перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України) звернув до негайного виконання (а.с. 5).

25.02.2020р. Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №1.380.2019.001973 про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі (як такого, що перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України), зазначивши, що рішення суду в частині, що стосується поновлення ОСОБА_1 на військовій службі (як такого, що перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України) виконується негайно (а.с. 53).

04.03.2020р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №61441311 щодо примусового виконання виконавчого листа №1.380.2019.001973, виданого 25.02.2020 Львівським окружним адміністративним судом. Боржником у виконавчому провадженні №61441311 визначено Міністерство оборони України (а.с. 25).

30.03.2020р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про накладення штрафу ВП №61441311. Згідно з такою постановою, за невиконання без поважних причин рішення, що підлягає негайному виконанню накладено на боржника Міністерство оборони України штраф у розмірі 5100 грн (а.с. 61).

22.04.2020р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України за повторне невиконання без поважних причин рішення, що підлягає негайному виконанню, накладено на боржника Міністерство оборони України штраф у розмірі 10200 грн. (а.с. 63).

22.05.2020р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслав до Державного бюро розслідувань повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення за фактом умисного невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, на підставі якого виданий виконавчий лист №1.380.2019.001973 (а.с. 68).

У подальшому, 05.06.2020р. державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, керуючись пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №61441311. Підставою для закінчення виконавчого провадження №61441311 державний виконавець зазначив: Боржником рішення суду в самостійному порядку не виконано, відомостей про виконання державному виконавцю не надано, поважних причин невиконання рішення не повідомлено (а.с. 28, 72).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець при винесенні постанови від 05.06.2020 року про закінчення виконавчого провадження №61441311 діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений Законом України Про виконавче провадження», оскільки боржником у виконавчому провадженні №61441311 Міністерством оборони України не вчинено дій, спрямованих на реальне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №1.380.2019.001973 від 22.05.2020, яке звернене до негайного виконання, про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з врахуванням наступного.

Дослідивши доводи апеляційної скарги позивача з приводу відмови у задоволенні позову про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження ВП №61441311 від 05.06.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (далі по тексту постанови іменовано - Закон №1404-VIII) унормовано, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно вимог частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положення пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України визначають, що судове рішення про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

За змістом частини 1 статті 63 Закону №1404-VIII, якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частина друга цієї статті вказує, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини 3 Закону №1404-VIII, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вже встановлено судом, 30.03.2020 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесена постанова про накладення штрафу ВП №61441311 та 22.04.2020 тим же державним за повторне невиконання без поважних причин рішення, що підлягає негайному виконанню, накладено штраф на боржника Міністерство оборони України.

Пунктом 11 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Дослідивши доводи сторін та надані у їх підтвердження докази, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржником у виконавчому провадженні №61441311 Міністерством оборони України не вчинено належних та достатніх дій, спрямованих на реальне виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду №1.380.2019.001973 від 22.05.2020, яке звернене до негайного виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на військовій службі.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова державного виконавця від 04.03.2020 про відкриття виконавчого провадження щодо негайного виконання виконавчого листа №1.380.2019.001973 надійшла на адресу Міністерства оборони України 17.03.2020, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі №1.380.2019.001973 12.03.2020, спростовуються тим, що застосування державним виконавцем штрафних санкцій у вигляді постанови про накладення штрафу відбулося 30.03.2020 року, а отже, у боржника було у розпорядженні достатня кількість часу на вчиненні дій щодо виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі.

Щодо покликань скаржника про направлення 20.03.2020 на адресу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. заяви про відкладення вчинення виконавчих дій у ВП №614413, у задоволенні якої було відмовлено, то така обставина не свідчить про поважність причин невиконання рішення суду.

У доводах апеляційної скарги позивач зазначає, що вчасне виконання рішення суду у справі №1.380.2019.001973 також пов`язане у зв`язку із запровадженням з 11.03.2020 в Україні карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню СОVID-19, однак такий довід не вказує на неможливість видання наказу або розпорядження про поновлення ОСОБА_1 на військовій службі, з метою виконання судового рішення.

Судом апеляційної інстанції також не приймаються до уваги покликання скаржника на те, що Восьмим апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження щодо перегляду рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі №1.380.2019.001973, що унеможливлює поновлення ОСОБА_1 на військовій службі, оскільки рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби за правилами пункту 3 частини 1 статті 371 КАС України підлягає виконанню негайно, без необхідності набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, доводи апелянта щодо невиконання рішення суду у справі №1.380.2019.001973 у визначений державним виконавцем строк з поважних причин та передчасність винесення 05.06.2020 постанови про закінчення виконавчого провадження 05.06.2020 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача враховуючи, що в процесі виконавчого провадження №61441311 державним виконавцем не отримано документального підтвердження виконання рішення суду згідно з виконавчим документом, що стало підставою для закінчення виконавчого провадження №61441311 щодо виконання виконавчого листа №1.380.2019.001973, виданого Львівським окружним адміністративним судом 22.05.2020, на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній частині та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення в частині вимог позовної заяви у задоволенні яких було відмовлено ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 243, 272 , 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року у справі №380/5471/20 за адміністративним позовом Міністерства оборони України до Міністерства юстиції України (Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України) про визнання протиправною та скасування постанови залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді О. М. Довгополов
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 06.11.2020 року.