Справа № 420/1327/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1327/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» до Одеської митниці Держмитслужби, Одеської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУС 365" до Одеської митниці Держмитслужби, в якій позивач, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 15.07.2020р. (вх. №27475/20), просить:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000170/2 від 09.10.2019 р. за митною декларацією UA 500060/2019/031198 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00655;

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000211/2 від 27.10.2019 р. за митною декларацією UA500060/2019/033994 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00728;

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000157/1 від 30.09.2019 р. за митною декларацією UA500060/2019/030316 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00633;

стягнути солідарно з відповідачів на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУС 365" компенсацію витрат на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги №23-1 від 01.02.2020р. у розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за умовами конракту купівлі-продажу №7487/31-SE, укладеного між компанією Bus Trade Center Stockholm AB та ТОВ "АВТОБУС 365" імпортовано пасажирські автобуси марки MAN A26LIONSCITY, 2006-2007 років випуску, номери кузова (VIN) - НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , за ціною, встановленою у п.2.1 контракту - 1925,00 євро. Для здійснення митного оформлення вказаного товару було подано до відповідача митні декларації та документи на підтвердження заявленої митної вартості. Відповідач за результатами розгляду поданих митних декларацій та доданих до них документів неправомірно відмовив у митному оформленні товару за заявленою митною вартістю у зв`язку з тим, що у поданих документах, на думку відповідача, відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена. Відмову у митному оформленні зазначеного товару відповідач оформив картками відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №№ UA500060/2019/00655, UA500060/2019/00728, UA500060/2019/00633. Крім того, відповідач здійснив коригування митної вартості товару та виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000170/2 від 09.10.2019 р., № UA500060/2019/000211/2 від 27.10.2019 р., № UA500060/2019/000157/1 від 30.09.2019 р., якими, застосувавши другорядний метод визначення митної вартості, самостійно визначив митну вартість імпортованого товару. Вважаючи зазначені рішення протиправними, такими, що прийняті відповідачем всупереч порядку та способу, визначеному чинним законодавством України, з метою їх скасування, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 20.03.2020р. (вх. № 712691/20), в якому в обгрунтування правової позиції зазначено, що під час митного контролю товарів за митними деклараціями та визначенні митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці ДФС разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 МК України, то зазначені обставини у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МК України були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

15.07.2020р. (вх. №27475/20) від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивачем зазначено про технічну помилку у номері картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що була прийнята на підставі рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000211/2 від 27.10.2019 р., та замість вірного номеру №UA500060/2019/00728 помилково зазначено номер №UA500060/2019/00606.

Ухвалою від 20.02.2020 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Самойлюк Г.П. за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання по справі на 17.03.2020р.

Ухвалою суду від 17.03.2020р. зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 20.08.2020р., яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі, залучено в якості відповідача Одеську митницю ДФС, розгляд справи розпочато спочатку; відкладено підготовче засідання на 21.09.2020р.

Ухвалою суду від 21.09.2020р. відкладено підготовче засідання по справі на 07.10.2020 р.

Ухвалою суду від 07.10.2020 р. підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03.11.2020 р.

До судового засідання 03.11.2020 р. всі учасники справи не з`явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

03.11.2020 р. (вх. № ЕП/19653/20) від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Від відповідачів заяв щодо відкладення судового засідання до суду не надходило.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2019р. між ТОВ «АВТОБУС 365» (покупець) та компанією Bus Trade Center Stockholm AB (продавець) укладено контракт №7487/31-SE, за умовами якого продавець передає у власність покупця пасажирські автобуси марки MAN A26LIONSCITY, 2006-2007 років випуску, номери кузова (VIN) - НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , за ціною, встановленою у п.2.1 контракту - 19250,00 євро, що були у використанні, а покупець зобов`язується оплатити товар у строк та у порядку, передбаченому цим контрактом (т.1, а.с. 21-24).

Згідно з умовами Контракту кількість та найменування товару відображається в інвойсі (рахунку-фактурі). Ціна на Товар встановлена сторонами у євро; загальна сума Контракту складає 19250,00 євро.

04.10.2019р. декларантом позивача подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація № UA500060/2019/031198 з метою митного оформлення імпортованого товару за вищезазначеним контрактом (т.1, а.с. 42; 117-118).

За вказаною митною декларацією імпортовано такий товар: автобус, що був у використанні - 1 од. Марки MAN, модель MAN A 26LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 11.08.2006, модельний рік - 2006. Номер кузова (VIN) - НОМЕР_1 . Тимчасовий транзитний номер - НОМЕР_6 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 751768 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 42, стоячих місць - 79. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 14700 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

Для підтвердження заявлених відомостей у митній декларації №UA500060/2019/031198 про митну вартість товару ТОВ "АВТОБУС 365" було надано до Одеської митниці ДФС наступні документи: інвойс № 2476 від 17.06.2019р., сертифікат про походження товару форми EUR.1 № А2347389 від 20.08.2019р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_7 від 06.08.2019р.; комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 01.06.2019 p.; платіжне доручення №31 від 02.08.2019р.; платіжне доручення № 43 від 25.06.2019р.; звіт № 1/17 від 15.08.2019р. про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А26, (VIN) - НОМЕР_1 , 2006 р.в.; ФОП ОСОБА_1 ; контракт № 7487/31-SE від 12 червня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB; договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019р.; лист ТОВ «АВТОБУС 365» № 185 від 19.08.2019р.; повідомлення ТОВ «АВТОБУС 365» № 276/1 від 07.10.2019р.; копія митної експортної декларації країни відправлення №19SEE94RWX0HLK2RI2 від 27.06.2019р.

09.10.2019 р. відповідачем прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000170/2 за митною декларацією № UA500060/2019/031198 (т.1, а.с. 32-33; 136-137).

На запит відповідача повідомленням за вих. № 276/1 від 07.10.2019р. надано пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар, яка підтверджує митну вартість товару (т.1, а.с. 119-120).

Разом з тим, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2019/00655 (т.1, а.с. 34; 138).

23.10.2019р. декларантом позивача подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація UA500060/2019/033994 з метою митного оформлення імпортованого товару за вищезазначеним контрактом (т.1, а.с. 139-140).

За вказаною митною декларацією імпортовано такий товар: автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN A 26LIONSC1TY, календарний рік виготовлення -30.10.2007, модельний рік - 2008, номер кузова (VIN) - НОМЕР_2 . Тимчасовий транзитний номер - НОМЕР_8 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 659720 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 40, стоячих місць - 79. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 14700 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 850,00 євро.

Для підтвердження заявлених відомостей у митній декларації № UA500060/2019/033994 ТОВ "АВТОБУС 365" було надано до Одеської митниці ДФС наступні документи: інвойс № 2476 від 17.06.2019р.; сертифікат про походження товару форми EUR.1 № А2347385 від 20.08.2019р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_9 від 14.08.2019р.; комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 01.06.2019 p.; платіжне доручення № 31 від 02.08.2019р.; платіжне доручення № 43 від 25.06.2019р.; звіт № 11/1 від 23.10.2019р. про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А26, (VIN) - НОМЕР_2 , 2008 р.в.; ФОП ОСОБА_1 ; контракт № 7487/31-SE від 12 червня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB; договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019р.; лист ТОВ «АВТОБУС 365» № 186 від 26.08.2019р.; повідомлення ТОВ «АВТОБУС 365» № 314/1 від 27.10.2019р.; заява декларанта від 27.10.2019р. про відсутність додаткових документів; копія митної експортної декларації країни відправлення № 19SEE94SJU3V4BQPFI5 від 27.06.2019р.

27.10.2019 р. відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000211/2 від 27.10.2019 р. за митною декларацією UA500060/2019/033994 (т.1, а.с. 49-50).

На запит відповідача повідомленням (вих. №314/1 від 27.10.2019р.) надано пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар, яка підтверджує митну вартість товару.

Разом з тим, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2019/00728 (т.1, а.с. 169).

28.09.2019р. декларантом позивача подана до Одеської митниці ДФС електронна митна декларація № UA500060/2019/030316 з метою митного оформлення імпортованого товару за вищезазначеним контрактом (т.1, а.с. 76-77).

За вказаною митною декларацією імпортовано такий товар: автобус, що був у використанні - 1 шт. Марки MAN, модель MAN A 26LIONSCITY, календарний рік виготовлення - 30.10.2007, модельний рік-2008, номер кузова (VIN) - НОМЕР_3 . Номер двигуна - немає даних, номер шасі - немає даних. З двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом, бензиновий, адаптований для роботи на газі CNG (газ метан), робочий об`єм циліндрів двигуна - 12816 куб.см. Потужність двигуна - 228 кВт. Фактичний пробіг - 737996 км. Колір - зелений. Колісна формула 4x2. Загальна кількість місць для сидіння, включаючи місце водія - 42, стоячих місць - 79. Призначений для перевезення людей на дорогах загального користування. Маса в спорядженому стані: 14700 кг. Відповідає екологічним нормам рівня "ЄВРО-5". Цивільного призначення. Не має в своєму складі передавачі та приймачі. Торгівельна марка - MAN. Виробник: MAN NUTZFAHRZEUGE AKTIENGESELLSCHAFT. Країна виробництва DE. Див. "електронний інвойс". В графі 33 «Код товару» декларантом визначений код товару 87029019, який передбачає застосування ввізного мита за ставкою - 5% від митної вартості товару.

В графі 42 Митної декларації визначена ціна імпортованого ТОВ «АВТОБУС 365» Товару у розмірі 3 850,00 євро.

Для підтвердження заявлених відомостей у митній декларації № UA500060/2019/030316 ТОВ "АВТОБУС 365" було надано до Одеської митниці ДФС наступні документи: інвойс № 2016 від 17.06.2019р.; сертифікат про походження товару форми EUR.l № А2347386 від 20.08.2019р.; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_10 від 22.08.2019р.; комерційну пропозицію постачальника Bus Trade Center Stockholm AB від 01.06.2019 p.; платіжне доручення № 31 від 02.08.2019р., платіжне доручення № 43 від 25.06.2019р.;, звіт № 6/5 від 28.09.2019р. про визначення ринкової вартості КТЗ MAN А26, (VIN) - НОМЕР_3 , 2008 р.в.; ФОП ОСОБА_1 ; контракт № 7487/31-SE від 12 червня 2019 року, укладений ТОВ «АВТОБУС 365» з постачальником Bus Trade Center Stockholm AB; договір про надання послуг митного брокеру № 0404 від 23.05.2019р.; акт надання послуг № 1566 від 25.09.2019р.; акт приймання-передачі від 01.09.2019р.; лист ТОВ «АВТОБУС 365» № 192/1 від 05.09.2019р.; повідомлення ТОВ «АВТОБУС 365» № 263/1 від 30.09.2019р.; копія митної експортної декларації країни відправлення № 19SEE94S0R4EQA6D01 від 27.06.2019р.

30.09.2019 р. відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000157/1 за митною декларацією UA500060/2019/030316 (т.1, а.с. 176-177).

На запит відповідача повідомленням (вих. №263/1 від 30.09.2019р.) надано пояснення стосовно відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягала сплаті за товар, яка підтверджує митну вартість товару (т.1, а.с.179-180).

Разом з тим, Одеською митницею ДФС прийнято картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500060/2019/00633 (т.1, а.с. 178).

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Як встановлено ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.4 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У відповідності з ч.5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з ч.6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч.2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція наведена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015 у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 803/407/16.

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000170/2 (т.1, а.с. 32-33) подані декларантом (ФОП ОСОБА_2 ) документи містили наступні розбіжності:

відповідно до пункту 3.4 зовнішньоекономічного контракту № 7487/31-SE від 12.06.2019р. зазначено, що поставка товару здійснюється на умовах DAT - Одеса, але в рахунку-фактурі № 2476 від 17.06.2019р. умови поставки товару не вказані взагалі;

в розділі 1 зовнішньоекономічного контракту № 7487/31-SE від 12.06.2019р. зазначено найменування та кількість товару, а саме автобуси різних років випуску, але не вказана конкретно вартість кожної одиниці техніки, а лише загальна вартість п`яти автобусів визначена в розділі 2 контракту;

в митній декларації країни відправлення від 27.06.19р. № 19SEE94RWX0HLK2RI2 код товару не відповідає коду, за яким декларується товар;

комерційна пропозиція б/н від 01.06.19р. стосується автобусів 2005 року випуску, а за даною МД подані до митного оформлення документи на автобус 2006 року випуску;

пунктом 4.2 зовнішньоекономічного контракту № 7487/31-SE від 12.06.2019р. обумовлюється 100 % передплата (19250 євро), а надані банківські платіжні документи №43 від 25.06.2019р. та № 31 від 02.08.2019р. на суму, меншу від вказаної (14630 євро), які посилаються на проформу інвойсу №2016 від 12.06.2019р., відсутню в пакеті документів, поданих до митного оформлення.

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA5 00060/2019/000211/2 (т.1, а.с. 49-50) подані декларантом (ФОП ОСОБА_2 ) документи містять такі розбіжності:

в експортній мд 19SEE94SJU3V4BQPH5 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро) та відрізняється код товару;

до митного оформлення подане платіжне доручення № 43 складає на суму 7700 євро, заявлена митна вартість товару 3850 євро.

Згідно з графою 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000157/1 (т.1, а.с. 67-68) подані декларантом (ФОП ОСОБА_2 ) документи містили розбіжності:

у п.4 зовнішньоекономічного контракту № 7487/31-SE від 12.06.2019р. передбачено 100% передплату за товар до 01.07.2019р. До митного оформлення подане платіжне доручення № 43 від 25.06.2019р. на суму 7700 євро;

в експортній мд 19SEE94SOR4EQA6DO1 вартість товару відрізняється від заявленої митної вартості товару (вартість перерахована згідно курсу шведської крони до євро);

наданий експертом звіт про визначення ринкової вартості № 6/5 від 28.09.2019 не містить всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг).

Як встановлено судом 12.06.2019р. ТОВ «АВТОБУС 365» (покупець) та компанією Bus Trade Center Stockholm AB (продавець) укладено контракт №7487/31-SE, за умовами якого продавець передає у власність покупця пасажирські автобуси марки MAN A26LIONSCITY, 2006-2007 років випуску, номери кузова (VIN) - НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , за ціною, встановленою у п.2.1 контракту - 19250,00 євро, що були у використанні, а покупець зобов`язується його оплатити у строк та у порядку, передбаченому цим контрактом (т.1, а.с. 21-24).

Згідно з умовами Контракту кількість та найменування товару відображається в інвойсі (рахунку-фактурі). Ціна на Товар встановлена сторонами у євро; загальна сума Контракту складає 19250,00 євро.

Тобто загальна сума контракту складає 19250,00 євро (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят гривень) євро, а кожного із транспортних засобів становить 3850,00 грн., з урахуванням чого позивачем здійснювалась оплата вартості кожного із транспортних засобів у вказаній сумі.

Пунктом 4.2 Контракту №7487/31-SE від 12.06.2019р. передбачено, що порядок оплати - 100 % передплата здійснюються двома частинами 40 % та 60 % до моменту поставки на підставі рахунку (інвойсу) продавця у строк до 01.07.2019р.

Не заслуговують на увагу твердження митного органу про розбіжності заявленої митної вартості товару від вартості товару, вказаної у митних деклараціях країни відправлення.

Зокрема, вказані у відповідних копіях митної декларації країни відправлення вартість товару не відрізняється від заявленої митної вартості товару, оскільки оформлення митними органами Швеції здійснюється в грошовій одиниці Швеції - шведської крони (на момент оформлення пасажирського автобусу курс становив 1 євро -0,093 шведської крони), а у відповідних експортних митних деклараціях вказано вартість товару у розмірі 41000,00 шведських крон, що є еквівалентним вартості товару 3850,00 євро, яка відповідає цінам, заявленим у митних деклараціях.

Крім того, суд враховує, що з метою додаткового документального підтвердження митної вартості товару позивачем були надані відповідачу відповідні звіти ФОП ОСОБА_1 про визначення ринкової вартості КТЗ.

При цьому зауваження митного органу до визначення суб`єктом оціночної діяльності вартості автобусу, зокрема те, що надані експертом звіти про визначення ринкової вартості не містять всіх необхідних визначальних характеристик для розрахунку вартості ТЗ (пробіг), на увагу не заслуговують, оскільки зазначені звіти складені уповноваженим суб`єктом оціночної діяльності та відповідна характеристика присутня у звіті (показник одометру).

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що такий звіт не є первинним документом, який підтверджує вартість імпортовано товару, такий звіт (висновок) носить консультаційний характер; звіт про оцінку майна експерта по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, а тому він не містить інформацію про ціноутворення, позаяк вказані дії виходять за межі професійної діяльності оцінювача.Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду 24.04.2019 р. у справі №820/638/17.

Щодо розбіжності в коді товару між експортною декларацією ) та митною декларацією поданою до митного оформлення ), суд звертає увагу, що окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів, відповідальність за оформлення експортної декларації несе продавець товару та за твердженнями позивача вказаний ним код товару в митній декларації є вірним.

Таким чином, невірне зазначення в експортній декларації коду товару відмінного від даних зазначених у поданій митній декларації не залежить від позивача та відповідно ТОВ «АВТОБУС 365» не відповідає за правильність заповнення експертної декларації. В свою чергу в митних деклараціях зазначено код товару « », щодо якого митний орган не зазначив своїх зауважень.

Згідно п. 3.4 Контракту, поставка товару здійснюється протягом 7 днів з моменту оплати на умовах DAT Одеса місце поставки: Україна у відповідності до ІНКОТЕРМС 2010.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс (редакція 2010 року) DAT (Delivered At Terminal (... named terminal of destination) - Постачання на терміналі (... назва терміналу) означає, що продавець виконав своє зобов`язання по постачанню, коли він надав покупцеві товар, розвантажений з транспортного засобу в узгодженому терміналі зазначеного місця призначення. Під терміналом розуміється будь-яке місце, в тому числі авіа/авто/залізничний карго термінал, причал, склад тощо. Продавець несе всі ризики по доставці товару і його розвантаженні на терміналі.

Тобто поставка товару на умовах DAT передбачає, що обов`язок зі страхування та транспортування товару покладається на продавця, у зв`язку з чим витрати на транспортування та страхування товару вже є включеними до фактурної вартості товару та не додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Таким чином, не зазначення географічного пункту переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця за вказаних умов не впливає на митну вартість імпортованого товару.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано до Одеської митниці ДФС відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за вищевказаними митними деклараціями, відповідно до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої митної вартості товару було надано повний пакет документів у відповідності до переліку, закріпленого ч. 2 ст. 53 МК України.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом констатований в постанові Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №809/278/17.

Суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018р. у справі №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення ст. 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Окрім цього, згідно позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 11.09.2012р. в справі №21-262а12, та Верховного Суду, викладеної в постанові від 30.10.2018р. в справі №826/25605/15, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

При цьому митним органом жодним чином не спростовано контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 МК України. Відповідач не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім іншого, суд акцентує увагу на тому, що відповідачем не доведено наявності підстав для застосування другорядних методів визначення митної вартості, а саме резервного методу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішеннья про коригування митної вартості товарів, незастосування інших другорядних методів визначення митної вартості орган доходів і зборів пояснив відсутністю інформації щодо вартості таких операцій. Однак, зазначені твердження не підтверджені відповідачем жодними доказами.

Відповідно до пп. 2, 4 ч. 2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Таким чином, у рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом в постанові від 08.02.2019р. в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, не містять жодних пояснень з боку митного органу щодо зроблених коригувань на обсяги партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та інформації і джерел, які використовувались митницею при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів всупереч положенням п.п.2, 4 ч. 2 ст.55 МК України.

Згідно з наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р. "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" митницею при визначенні митної вартості товарів у Графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі: неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу); невірно проведений розрахунок митної вартості; невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

В оскаржуваних рішеннях не визначено, яка з перелічених у ч. 2 ст. 58 МК України підстав у даному випадку стала причиною неможливості застосування першого методу, яка складова частина митної вартості товару не піддається обчисленню, або непідтверджена документально, чи неправильно обрахована, що позбавляло позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.

З урахуванням зазначеного, суд встановив, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не зазначені обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості товарів, за наслідками яких в подальшому скориговано митну вартість товару.

Крім того, згідно п. 2.1 вищевказаних Правил, у графі 5 „Митна декларація" зазначається код митної декларації, прийнятої до митного оформлення, згідно з класифікатором документів відповідно до відомчого класифікатора з питань митної статистики, ведення якого передбачено статтею 454 Кодексу. Відомості зазначаються за такою схемою: код митної декларації згідно з цим класифікатором; номер митної декларації; дата прийняття до митного оформлення (число/місяць/рік).

Згідно з ч.3 ст.318 МК України митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Ця норма також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 р. №3018-VI "Про внесення змін до Закону України "Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур", якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у ст. 8 МК України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Відповідно до ч.7 ст.54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «АВТОБУС 365» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням наведеного, враховуючи висновок суду про задоволення позову, наявні підстави для стягнення з Одеської митниці ДФС за рахунок її бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 6306,00 грн.

У прохальній частині уточненого позову позивач просить стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОБУС 365» компенсацію витрат на правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги № 23-1 від 01.02.2020р. у розмірі 10000,00 грн.; вирішити питання судових витрат.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їх представників, що повязані із прибуттям до суду; 3) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи повязані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи на якій такі дії вчинялись.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.3 ст. 134 КАС України).

За приписами ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Таким чином, суд визначає розмір суми витрат на правничу допомогу, що має бути стягнута з відповідача на користь позивача згідно з умовами договору про подання професійної правничої допомоги та доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як вбачається з наданих до суду документів, 01.02.2020р. між адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» та ТОВ "АВТОБУС 365" укладено договір про надання правової допомоги (т.1, а.с. 238-241).

26.03.2020р. між адвокатським об`єднанням «МІТРАКС ЮГ» та ТОВ "АВТОБУС 365" укладено додаткову угоду до вищевказаного договору (т.1, а.с. 235).

Адвокат Гончарук Ірина Володимирівна , що представляла інтереси ТОВ "АВТОБУС 365" під час розгляду цієї справи судом, є адвокатом адвокатського об`єднання «МІТРАКС ЮГ».

На підтвердження виконання вказаного договору від 01.02.2020р.позивачем надано до суду: копії замовлення про надання правової допомоги, розрахунку гонорару за надання правової допомоги, листа ТОВ "АВТОБУС 365" від 23.03.2020р., додаткової угоди до договору № 23-1 про надання правової допомоги від 01.02.2020р., рахунку на оплату № 410 від 20.03.2020р., платіжного доручення № 00078970 від 05.06.2020р. на суму 5 000,00 грн. (т.1, а.с. 233-243), акту прийому передачі наданої правової допомоги від 09.10.2020р.

Враховуючи наведене, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУС 365" (67512, Одеська область, Лиманський район, с. Курісове, вул. Старокиївська, буд. 3; ) до Одеської митниці Держмитслужби (65078, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, будинок 21 А; ), Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А; ) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000170/2 від 09.10.2019 р. за митною декларацією UA 500060/2019/031198 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00655.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA500060/2019/000211/2 від 27.10.2019 р. за митною декларацією UA500060/2019/033994 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00728.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000157/1 від 30.09.2019 р. за митною декларацією UA500060/2019/030316 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці ДФС № UA500060/2019/00633.

Стягнути з Одеської митниці ДФС (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-А; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОБУС 365" (67512, Одеська область, Лиманський район, с. Курісове, вул. Старокиївська, буд. 3; ) судовий збір у розмірі 6306,00 грн. (шість тисяч триста шість гривень 00 коп.), витрат на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн. (три тисячі п`ятсот гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.