Справа № 640/20102/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М, при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа - Відкрите акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака» про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком (список №2) на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком (список №2) на пільгових умовах.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав про протиправність висновку відповідача щодо відсутності підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з неможливістю провести перевірку достовірності видачі довідок про пільговий стаж, оскільки ним подано усі необхідні документи, які підтверджують його право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII та статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список №2) від 19 жовтня 2018 року відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII та статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV з урахуванням висновків суду у даній адміністративній справі.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Зокрема, апелянт зазначає, що шкідливі умови праці повинні бути підтверджені не лише трудовою книжкою, а і первинними документами. Оскільки Управління не змогло перевірити первинні документи, на підставі яких видані довідки про пільговий стаж, то немає підстав для зарахування стажу та призначення пенсії за Списком 2.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2. До заяви позивачем було додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; паспорт; копію трудової книжки; військовий квиток (довідка); довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01 липня 2000 року; довідку про прийняття на роботу (навчання) (архівний витяг про звільнення); довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (накази про атестації та переліки робочих місць); інший документ (копії наказів, особової картки, інше); пам`ятку.

Відповідно до відомостей з трудової книжки позивача, останній з 02 липня 1984 року прийнятий на роботу монтажником сталевих та залізобетонних конструкцій Будівельно-монтажного управління №3 Домобудівного комбінату №1 ордена Леніна «Головкиївміськбуд».

Наказом ВАТ ДБК-1 №7 від 20 січня 1998 року Будівельно-монтажне управління №3 Домобудівного комбінату №1 змінено на Відкрите акціонерне товариство Будівельно-монтажне управління №3 Домобудівного комбінату №1 ім. М. Співака.

Наказом ВАТ ДБК-1 №25-к від 22 лютого 2000 року БМУ-3 ВАТ ДБК-1 ім. М. Співака змінено на Відкрите акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака» Філія «Будівельно-монтажне управління №3».

Також, із записів трудової книжки вбачається, що 10 грудня 2004 року позивач звільнений з Відкритого акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака» Філія «Будівельно-монтажне управління №3» за власним бажанням.

З довідки №8-к від 15 серпня 2018 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака» вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день монтажником з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій в Будівельно-монтажному управлінні №3 Домобудівного комбінату №1 ордена Леніна Головкиївміськбуд з 02 липня 1984 року по 14 листопада 2001 року. Робота монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах по списку №2. Атестація робочих місць проводилась, як вказано у довідці, на підставі наказів №34 від 08 червня 1994 року, №83 від 13 грудня 1994 року, №19 від 31 січня 2000 року та №81 від 23 червня 2000 року. Пільговий стаж становить 17 років 4 місяці 12 днів.

Вказана довідка підписана головою правління, головним бухгалтером та начальником ВК товариства, їх підписи скріпленні печаткою товариства.

Відповідно до довідки про заробітну плату №49 від 07 вересня 2018 року, виданої Відкритим акціонерним товариством «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака», за період роботи позивача за 1987 - 1991 роки останньому виплачувалась заробітна плата та на всі виплати були нараховані страхові внески (єдиний внесок). Також, у вказаній довідці зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1987-1991 роки, які знаходяться за адресою: місто Київ, вулиця Рибальська, 2. Ця довідка також підписана головою правління та головним бухгалтером, їх підписи скріпленні печаткою товариства.

07 серпня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом вих.№178288/03 повідомило позивача про неможливість проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи №8-к від 15 серпня 2018 року та №49 від 07 вересня 2018 року про заробітну плату, виданих Відкритим акціонерним товариством «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака», у зв`язку з відсутністю вказаного товариства за юридичною адресою та неможливості його розшуку за адресою, зазначеною у довідці №49 (місто Київ, вулиця Рибальська, 2), тому відсутні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (список №2).

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» (далі - № 1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - №1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 цієї ж статті передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, є трудова книжка.

Аналогічне правове положення закріплено й у статті 48 КЗпП України та в пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Також, пунктами 1, 2, 3, 20 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №233/1181/17.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Наведене в сукупності свідчить про те, що правовою підставою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII є набуття нею відповідного стажу при виконанні робіт, передбачених Списком № 2.

Списком №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162, у розділі ХХVІІ «Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів» передбачено професію монтажника по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій» (2290000а-14612).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього за відповідною посадою повний робочий день монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій. Записи про спірні періоди роботи здійснені з 1984 року по 2004 роки, засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Судом встановлено, що підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 стала неможливість проведення перевірки достовірності видачі довідок №8-к від 15 серпня 2018 року та №49 від 07 вересня 2018 року у зв`язку з відсутністю третьої особи за зареєстрованою юридичною особою та не розшуком товариства за адресою: місто Київ, вулиця Рибальська, 2, де зберігаються особові рахунки працівників за 1987-1991 роки.

Так, відповідно до підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд зауважує, що відповідачу надано право, а не обов`язок перевіряти обґрунтованість видачі підприємствами, установами, організаціями, у тому числі, довідок про наявність стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах та довідок про заробітну плату.

При цьому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що такі дії відповідач має вчиняти виключно у разі наявності беззаперечних сумнівів щодо видачі особам таких довідок або у разі наявності переконливих доводів щодо недостовірності, зазначених в них відомостей. Твердження органу Пенсійного фонду України щодо неможливості провести перевірку у зв`язку з відсутністю товариства за юридичною адресою не є вмотивованою підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що останнім дійсно вчинялись дії, спрямовані на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б підтвердити пільговий стаж позивача. Доводи про відсутність товариства за юридичною адресою та неможливість його розшуку за адресою жодним чином не підтвердженні.

Матеріалами справи підтверджено надання позивачем відповідачу разом із заявою про призначення пенсії копії трудової книжки, з якої вбачається факт його роботи монтажником по монтажу стальних і залізобетонних конструкцій у Відкритому акціонерному товаристві «Домобудівний комбінат №1 ім. М.В. Співака», а також уточнюючих довідок про трудовий стаж роботи та заробітну плату позивача.

Отже, посилання відповідача на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача у зв`язку з неможливістю проведення перевірки достовірності видачі довідок є безпідставними, оскільки пільговий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 27 лютого 2020 року у справі №577/2688/17.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду попередньої інстанції про те, що копії довідки №8-к від 15 серпня 2018 року про підтвердження трудового стажу та довідки про заробітну плату №49 від 07 вересня 2018 року відповідають затвердженим формам таких довідок, містять реквізити та усі необхідні для призначення пенсії відомості, також вказані довідки підписані відповідними посадовими особами, ці підписи скріплені печаткою товариства. Сумнівів щодо дійсності цих довідок та достовірності зазначених в них відомостей не виникає.

З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального закону.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та в силу частини 5 статті 328 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко