Справа № 272/909/20
Суддя: Палазюк В. М.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/909/20
Провадження № 2-а/272/21/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді - Палазюк В.М.,

з участю секретаря судового засідання Хитоніної М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Андрушівка адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції УПП у Рівненській області Колядич Світлани Миколаївни, Управління патрульної поліції в рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з адміністративним позовом до інспектора поліції УПП у Рівненській області Колядич Світлани Миколаївни, Управління патрульної поліції в рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 20 серпня 2020 року стосовно нього лейтенантом поліції УПП в Рівненській області Колядич С.М. була винесена постанова ВК-00062 про накладення адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. У вказаній постанові зазначено, що позивач 20.08.2020, керуючи транспортним засобом Peugeot Boxer, НОМЕР_1 , на автодорозі М-06 Київ-Чоп 311 км. перевищив встановлене обмеження швидкості руху, а саме: в населеному пункті Бабин, поз.дор.зн. 5.45, 5.46 рухався зі швидкістю км/год (швидкість не вказана), чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки в ній не наведено жодних доказів його вини, передбачених ст. 251 КУпАП, а саме: не вказано з якою саме швидкістю рухався автомобіль і на скільки вона бела перевищена та цим самим не зафіксовано факт адміністративного правопорушення; при зупинці і складанні постанови показники швидкості на приладі для вимірювання йому не пред`явили; йому було відмовлено в залученні адвоката для надання правової допомоги, чим порушено права, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що зупинка транспортного засобу була здійснена не в межах дії дорожнього знаку, який вказує на межу населеного пункту, а поза межами населеного пункту.

Враховуючи вищевикладене та те, що постанова про накладення адміністративного стягнення не містить жодних доказів його вини та наявності самого факту порушення ПДР, позивач просив скасувати вищевказану постанову а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності - закрити.

В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, направили на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, в якій зазначили, що позов підтримують повністю.

Представник відповідача, Управління патрульної поліції в рівненській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач, інспектор поліції УПП у Рівненській області Колядич С. М., в судове засідання не з`явилась. Від відповідача надійшов відзив, зі змісту якого виходить, що водій 20.08.2020р. о 10 год. 07 хв., рухаючись по автодорозі М-06, Київ-Чоп, 311 км, керуючи транспортним засобом Peugeot Boxer, номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху, а саме в населеному пункті Бабин, позначеному дорожніми знаками 5.45, 5.46. Швидкість вимірювалась лазерним пристроєм ТгuCam LTI 20/20 № 000550. Вказаним порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Внаслідок чого ОСОБА_1 на законних підставах було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Позивачем до свого позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, а саме того, що швидкість транспортного засобу не перевищувала 50 км/год.. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Вважає, що постанова винесена правомірно, з дотриманням чинного законодавства, за перевищення водієм швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 50 км/год., що дане правопорушення було зафіксовано засобом виміру швидкості, який є сертифікованим і застосовувався інспектором поліції правомірно і законно та підтверджується відеозаписом нагрудного відео реєстратора поліцейського. Враховуючи вищевикладені обставини інспектор роти № 1 батальйону управління патрульної поліції в Рівненській області Колядич С.М. у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 просила відмовити.

За правилами ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомлених відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

З цієї ж підстави відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 20 серпня 2020 року лейтенантом поліції УПП в Рівненській області Колядич С.М. була винесена постанова Серії ЕАМ № 3006501 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в сумі 255 грн. за порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі (а.с. 4).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 20.08.2020 10:07:03, на АД М-06 Київ-Чоп 311 км., водій керуючи ТЗ перевищив швидкість руху, а саме в насел. пункті Бабин познач. дор. знаками 5.45, 5.46 рухався зі швидкістю ____ км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТгuCam LTI 20/20 ТС № 055, чим порушив п. 12.4 ПДР- Порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год). Стаття, частина стаття КУпАП: ст. 122 ч. 1 (а.с. 4).

ОСОБА_1 було роз`яснено та зрозуміло його права, передбачені ст. 268 КУпАП, строк оскарження постанови, передбачений ст. 289 КУпАП, та вручено копію вказаної постанови, про що свідчать підписи позивача у постанові Серії ЕАМ № 3006501(а.с. 4).

Відповідно до інформації, яка містяться в оскаржуваній постанові, вбачається що до неї додаються фото правопорушення, пояснення водія (а.с. 4). ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання відповідної постанови, на окремому аркуші надав свої пояснення, в яких зазначив, що 20.08.2020 він рухався по автодорозі Київ-Чоп. На 311 кілометрі його зупинили працівники поліції нібито за перевищення швидкості. Він рухався відповідно до показників спідометра зі швидкістю 68 км/год. Співробітники поліції стверджували, що зі значно більшою. Він був зупинений після знаку «кінець населеного пункту», тобто швидкість не перевищував. (а.с. 58).

Пунктом 12.4 ПДР визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 283 КУпАП визначає зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім інших даних визначених частиною другою цієї статті, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Вимогам ст. 283 КУпАП оскаржувана постанова не відповідає, оскільки в ній взагалі відсутній опис обставин, основна суть правопорушення, а саме швидкість, з якою рухався автомобіль, в постанові відсутня.

В оскаржуваній постанові зазначено, що до неї додаються фото правопорушення та пояснення водія. Про наявність відеофіксації та відомості про те, що вона додається до постанови в ній відсутні.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 24 лютого 2019 року у справі № 592/5576/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, та від 19 лютого 2020 року в справі №524/1284/17 приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, у зв`язку із відсутністю в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

В постанові зазначено про наявність фото правопорушення. Із фото, наданого відповідачем до відзиву, вбачається, що на АД М06 Київ-Чоп 311 км. рухався автомобіль на відстані 413.4 м. від приладу ТгuCam Serial No: ТС000550, зі швидкістю 85 км/год., допустима швидкість руху транспортних засобів - 50 км/год. (а.с. 61). На даному фото видно наявність кількох автомобілів, але не видно ні марки ні моделі ні номерних знаків автомобіля, якого стосується дане фото та швидкість якого автомобіля зафіксована. Дане фото є припущенням, що на ньому в даному місці та в даний час зафіксовано швидкість автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , оскільки в оскаржуваній постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом ТгuCam LTI20/20 ТС 055, а не приладом ТгuCam Serial No: ТС000550 .

Також, суд звертає увагу, що у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено зазначено час скоєння адміністративного правопорушення 20.08 .2020 о 10:07:03 год. При цьому відповідно на фото фіксації з приладу ТгuCam Serial No: ТС000550, які були надані відповідачем до відзиву, зафіксовано час 10:13:10 год. Зазначені розбіжності у часі беззаперечно ставлять під сумнів фактичні дані, які стали підставою для винесення оскаржуваної постанови. Суд вважає, що номерний знак, що міститься на фото окремо від автомобіля не є належним підтвердженням перевищення швидкості саме цим автомобілем .

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, постанова серії ЕАМ № 3006501 від 20.08.2020 року підлягає скасуванню, а адміністративна справа закриттю, оскільки відповідачем не доведено правомірністі свого рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Постанову інспектора поліції УПП у Рівненській області Колядич Світлани Миколаївни серії ЕАМ № 3006501 від 20.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 05. 11. 2020 року.

Суддя:В. М. Палазюк