Справа № 367/1350/19
Суддя: Оладько С. І.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/1350/19
Провадження №2-а/367/13/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

05 листопада 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Герус Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Управління патрульної поліції в м. Києві Ніколаєнко Ірини Сергіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, відповідно до якого зазначив, що 08 лютого 2019 року, він, керуючи технічно справним автомобілем марки «Бкосіа» «Осіауіа», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по Великій кільцевій дорозі в м. Києві, в напрямку Одеської площі. В районі Жулянського мосту він втрапив у яму, яка знаходилась на лівій та середній полосі проїжджої частини дороги, в наслідок чого було деформовано диск колеса з частковим розбортуванням покришки та деформацією елементів ходової частини автомобіля. Ним було викликано працівників поліції для фіксації порушення правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки руху при утриманні автомобільних доріг, невжиття заходів зі своєчасної заборони чи обмеженню руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху та не вжиття своєчасних заходів спрямованих на відновлення безпечних умов для руху. Після приїзду екіпажу патрульної поліції до нього підійшов співробітник патрульної поліції, який висунув вимогу щодо надання йому посвідчення водія, свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та страхового полісу.

З метою недопущення конфліктної ситуації (саме конфліктної ситуації, оскільки працівник поліції виглядав доволі агресивно, а не представлення його та інші обставини, давали підстави вважити, що будь-які мої аргументи, а також законні питання залишаться поза його увагою), ним було пред`явлено вказані документи, після чого працівник поліції повідомив мені, що він, начебто, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу.

Після цього, працівник поліції, забравши із собою його документи, направився до службового автомобіля, де передав їх іншому працівникові поліції, який знаходився на місці водія.

Через деякий час, працівники поліції почали складати схему дорожньо- транспортної пригоди. Після того, як працівниками поліції було складено схему дорожньо- транспортної пригоди, один з працівників поліції, який був у складі вказаного екіпажу, видав йому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 КУпАП, таким чином здійснив провадження та розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Вважає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

Відповідно ' до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 248 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

При цьому, стаття 249 КУпАП встановлює, що справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В даному випадку, працівник поліції, який склав оскаржувану постанову, жодним чином не представився, не надав змоги зафіксувати його нагрудний жетон. Єдине про що повідомили йому, вказані працівники поліції, так це про те, що вони є працівниками Солом`янського районного у м. Києві відділу поліції, чим фактично позбавили його можливості, якимось чином, їх ідентифікувати для подальшого встановлення покладених на них повноважень та оскарження їх дій.

Згідно з частиною другою цієї статті Кодексу, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В порушення вказаної вимоги закону, працівник поліції, який склав оскаржувану постанову, не оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності. Йому, як особі яка притягається до адміністративної відповідальності та бере участь у розгляді справи не було роз`яснено мої права і обов`язки, визначені статтею 268 КУпАП.

Таким чином, дії відповідача щодо складання протоколу адмінправопорушення не відповідають процедурі винесення, окрім того позбавляють особу. Що притягується до адмінвідповідальності, подати пояснення з приводу підстав та мотивів та доказів що свідчать про невинуватість особи.

Позивач просить визнати протиправними дії старшого інспектора УПП у м. Києві Ніколаєнко Ірини Сергіївни щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕАВ№ 904217 від 08.02.2019 р, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП до штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, направив до суд відзив, відповідно до якого зазначив, що вважає, що викладені в позовній заяві твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Відповідно до оскаржуваної постанови водій - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом «Шкода», номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Великій Кільцевій, м. Київ, будучи учасником дорожню транспортної пригоди не мав при собі та не пред`явив поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів чим порушив п. 2.1.г) та 2.4.а) Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № ІЗ' (далі - ПДР), за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, зазначають, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі, або не пред`явила; перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також Поліса, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП). Отже, відсутність вищезазначених документів у водія виключає його право керування транспортним засобом. Зазначають, що посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керуванням транспортним засобом, а вищезазначені норми встановлюю повноваження працівника поліції щодо перевірки поліса. Такого ж висновку дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 14.11.2017 у справі № 711/4707/17. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст.77 КАС України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

3. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

4. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.»

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пленум Верховного Суду України у свої постанові № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови мас відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП та, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається із змісту постанови №ЕАВ № 904217 від 08.02.2019р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 126 КпАП України, у постанові відсутнє посилання на будь-які докази на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Враховуючи викладене, суд частково задовольняє позовні вимоги позивача,скасовує постанову №ЕАВ № 904217 від 08.02.2019р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425,00грн. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, поскільки відсутні підстави для їх задоволення.

На підставі ст..ст. 122,245,247,252,268,287-289 КпАП України,керуючись ст..ст. 5,9,10,118-123, 246-248 КАС України суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати постанову №ЕАВ № 904217 від 08.02.2019р про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

В іншій частині позову-відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Суддя: С.І. Оладько