Справа № 120/4781/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про забезпечення доказів (відмова)
м. Вінниця

28 жовтня 2020 р. Справа № 120/4781/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни

за участю:

секретаря судового засідання: Кобильняк А.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1: не з`явився,

представника відповідача 2: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення доказів в адміністративній справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної гвардії України

про: визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
У проваджені Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Головного управління Національної гвардії України про визнання дій та бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 30.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 28.10.2020.

28.10.2020 позивачем подано заяву про забезпечення доказів. Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначає, що відповідно до 2.2 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, який затверджений наказом МВС України №1346 від 27.12.2002 року (далі - Порядок №1346), за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Відповідно до п 2.4, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

З огляду на викладене, для підтвердження доводів зазначених у позовній заяві та запобіганню вчинення нових протиправних дій посадовими особами, в порядку забезпечення доказів позивач просить витребувати у відповідача акт за формою Н-1* (НТ*); копію плану роботи Інспекційної комісії Головного управління Національної гвардії України роботи у військовій частині НОМЕР_1 у 2018 році; матеріали спеціального розслідування ОСОБА_1 .

При цьому зазначає, що вказаний акт безпосередньо стосуються предмету спору і його дослідження у судовому засіданні є необхідною умовою для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні 28.10.2020 позивач підтримав свою заяву.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 117 КАС України, заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

В свою чергу, положеннями п. 7 ч. 2 ст. 180 КАС України передбачено, що у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом, чи причини їх неподання; пропонує учасникам справи надати суду додаткові докази або пояснення; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових та електронних доказів за їх місцезнаходженням; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення доказів у підготовчому судовому засіданні, без участі представників відповідачів.

Визначаючись щодо наявності підстав для забезпечення доказів, суд виходив із наступного.

Частинами 1, 2 ст.114 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно із ч. 1, 5 ст.117 КАС України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, визначеному цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. За результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та огляду, у тому числі за місцем їх знаходження, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

В даному ж випадку, заявлені позивачем вимоги щодо забезпечення доказів по суті є клопотанням про витребування доказів, оскільки позивачем не наводяться обставини, які б об"єктивно свідчили, що з часом такі докази може бути безповоротно втрачено або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення доказів слід відмовити, адже останнім не наведено жодних обставин, які б свідчили про можливу втрату чи/або неможливість отримання таких документів в майбутньому, в тому числі в порядку вирішення клопотання позивача про витребування відповідних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 114-117, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволення заяви позивача про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 03.11.2020.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна