Справа № 573/958/20
Суддя: Черкашина М. С.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 573/958/20
Номер провадження 2-адр/573/1/20
05 листопада 2020 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді: Черкашиної М.С.,
з участю секретаря: Терещенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорожинець Н.Г. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
06 жовтня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача про стягнення з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 3 Білопільського районного відділу національної поліції України в Сумській області Щербак Марини Ігорівни, Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі серії БАА № 192055 від 24.05.2020 року.
Ухвалою суду від 30 вересня 2020 року прийнято відмову позивача від позову у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідачами та закрито провадження у справі (а. с. 69-70).
У своєму клопотанні представник позивача просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідачів на користь позивача 4 000 грн. в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, надану адвокатом.
Представники сторін у судове засідання не прибули.
У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, розглянувши клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зі змісту ст. 140 КАС України вбачається, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
У випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (ч. 6 ст. 143 КАС України).
Зокрема, частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Частинами 1 та 2 ст. 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
З метою отримання професійної правничої допомоги позивач ОСОБА_1 уклав з адвокатом ОСОБА_2 договір про надання правових послуг адвокатом від 12 червня 2020 № 5-а, що підтверджується матеріалами справи (а. с. 23-25).
За умовами п. п. 3.1 -3.3 цього договору гонорар обчислюється погодинно, година праці адвоката становить 1 000 грн. Після укладання договору клієнт протягом трьох днів вносить перший авансовий внесок у розмірі 5 000 грн., які списуються в подальшому поетапно відповідно до попереднього розрахунку судових витрат. Сплата може відбуватись шляхом зарахування коштів на банківський картковий рахунок адвоката або у готівковій формі, при цьому клієнту видається квитанція до прибуткового касового ордеру.
Остаточний розрахунок між сторонами провадиться на підставі фактичного розрахунку судових витрат за виконану роботу протягом дії договору.
У разі припинення договору повертаються клієнтові шляхом перерахування суми залишку на картковий банківський рахунок клієнта або готівкою за бажанням клієнта.
За результатом наданих послуг між виконавцем та замовником 06 жовтня 2020 року складено Акт прийому наданої правової допомоги адвокатом на підставі договору про надання правових послуг № 5-а від 12 червня 2020 року.
Так, витрати позивача у даній справі склали за:
- опрацювання нормативно-правової бази, складання уточнення, доповнення та змін до адміністративного позову за 3 год. 3 000 грн.;
-складання заяви про відмову позивач від позову 1 год. 1 000 грн.
Отже, загальна сума витрат на правничу допомогу становить 4 000 грн. Оскільки клієнтом внесено 5 000 грн. згідно з прибутковим касовим ордером № 51 від 12 червня 2020 року, поверненню підлягає 1 000 грн., які клієнт забирає готівкою, про що свідчать підписи обох сторін (а. с. 76 ).
Перевіривши надані документи суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у сумі 4 000 грн.
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
З аналізу приписів вищевказаних статей КАСУ суд дійшов висновку, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані зокрема, документи, що свідчать про оплату гонорару, пов`язаного із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Керуючись статтями 132, 134, 139, 140, 143, 252, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дорожинець Н.Г. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ч. 4 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на судове рішення у справах, визначених цією статтею, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.
Суддя: