Справа № 520/9982/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 р.Справа № 520/9982/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОДОРСЕРВІС" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мінаєва К.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 13.02.20 року по справі № 520/9982/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОДОРСЕРВІС"

до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОДОРСЕРВІС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами камеральної перевірки встановлено порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2019. Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає, що воно не ґрунтується на нормах чинного податкового законодавства України, тому підлягає скасуванню. Зазначає, що податкова накладна від 18.12.2018 р. №5 направлена на реєстрацію 15.01.2019, однак квитанції були сформовані системою та надіслані товариству 21.01.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх обставин у справі, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, оскільки позивач не може бути притягнутий до відповідальності за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, оскільки ним вчинено всі дії щодо реєстрації податкових накладних в межах встановлених Податковим кодексом України строків, однак така реєстрація не відбулася з незалежних від платника податку причин.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що за результатами камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОДОРСЕРВІС" з питання дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2018, складено акт від 23.04.2019 №1443/20-40-57-05-18/39266759.

Відповідно висновків акту перевірки, дані камеральної перевірки свідчать про порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за грудень 2018 р., чим порушено п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України.

За результатом висновків перевірки, контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 14.05.2019 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 169500 грн., застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 16950,00 грн.

Відповідно розрахунку штрафної санкції:

- за податковою накладною №6 від 20.12.2018 на суму 32833,33 грн. нараховано суму штрафу 10% за порушення термінів реєстрації на 6 днів, сума штрафних санкцій складає 3283,33 грн.;

- за податковою накладною №5 від 18.12.2018 на суму 136666,67 грн. нараховано суму штрафу 10% за порушення термінів реєстрації на 6 днів, сума штрафних санкцій складає 13666,67 грн.

Позивач, вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся зі скаргою до ДФС України 10.07.2019 р., в якій просив скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 р. №.

06.09.2019 року ДФС України прийнято рішення №841/6/99-00-08-05-05 про результати розгляду скарги, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 14.05.2019 р. №, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в даній справі доведено правомірність своїх дій щодо прийняття оскаржуваного рішення у зв`язку з порушенням позивачем терміну реєстрації податкових накладних, встановленого в абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України) Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно із п.п.14.1.60 п.14.1 ст.14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконаної влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити, в тому числі: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; й) індивідуальний податковий номер.

Відповідно до пп.201.2 ст.201 ПК України форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Положеннями п.п.201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246), який визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Як передбачено п.13-15 Порядку №1246: за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття».

Відповідно абз.13 п.201.10 ст.201 ПК України, якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. (абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України)

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем як постачальником (продавцем) виписано податкові накладні №5 від 18.12.2018 на загальну суму ПДВ 820000,00 грн. та №6 від 20.12.2018 на загальну суму ПДВ 197000,00 грн. (а.с.17, 23)

Позивач 15.01.2019 о 14:58:06 год. направив до ДФС для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №5 від 18.12.2018, про що свідчить протокол руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій, а також скріншотом з програми "М.Е.Doc". (а.с.21, 22)

15.01.2019 о 11:49:15 год. позивач направив до ДФС для реєстрації в ЄРПН податкову накладну №6 від 20.12.2018, про що свідчить протокол руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій, а також скріншотом з програми "М.Е.Doc". (а.с.27, 28)

Граничний термін реєстрації вищезазначених податкових накладних, з урахуванням приписів абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені. Тобто, до 15 січня 2019 року.

Відповідно до п.2 Порядку №1246, операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Згідно з п.3 Порядку №1246, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Суд зазначає, що у 2019 році 15 січня (вівторок) був робочим днем.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем відправлені для реєстрації податкові накладні №5 від 18.12.2018 р. та №6 від 20.12.2018 р. в межах операційного дня 15.01.2019, який завершується о 20.00 год.

Водночас, сторонами до матеріалів долучені копії квитанцій про реєстрацію:

- податкової накладної №5 від 18.12.2018 р., яка сформована 15.01.2019 р. о 14:58:22 год. З квитанції вбачається, що за результатами обробки документ не прийнято, виявлені помилки: подання декількох документів з однаковим іменем файлу "6759 J20182031 .XML" не допускається - документ з іменем файлу присутній в архіві електронних документів з реєстраційним номером "" дата подання 26.12.2018 р. Запропоновано при необхідності змінити номер документа в імені файлу і повторно надіслати документ; (а.с.18, 60)

- податкової накладної №6 від 20.12.2018 р., яка сформована 15.01.2019 р. о 11:51:26 год. З квитанції вбачається, що за результатами обробки документ не прийнято, виявлені помилки: подання декількох документів з однаковим іменем файлу "6759 J20182031 .XML" не допускається - документ з іменем файлу присутній в архіві електронних документів з реєстраційним номером "" дата подання 22.12.2018 р. Запропоновано при необхідності змінити номер документа в імені файлу і повторно надіслати документ. (а.с.24, 57)

Відповідно до Наказу №557 від 06.06.2017 року "Про затвердження Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", автор електронного документу зобов`язаний надсилати контролюючому органу електронні документи у форматі (стандарті), затвердженому у встановленому порядку, з дотриманням вимог щодо реєстрації ЕЦП, а контролюючий орган зобов`язаний забезпечувати приймання електронних документів автора у строки, визначені законодавством, та їх обробку та забезпечувати відправлення квитанцій на електронну адресу автора.

На підтвердження реєстрації документів з аналогічним іменем відповідачем долучено до матеріалів справи квитанції про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, які сформовані 23.12.2018 р. та 26.12.2018 р., про прийняття податкових накладних від 13.12.2018 р. №3 та від 11.12.2018 р. №1 з іменем файлу "6759J20182031.XML" та "6759J20182031.XML", відповідно. (а.с.58, 61)

Отже, отримавши квитанції 15.01.2019 р. про не прийняття документів, у позивача був час до кінця операційного дня 15.01.2019 р. до 20:00 год. для повторного направлення податкових накладних №5 від 18.12.2018 р. та №6 від 20.12.2018 р. для реєстрації.

Посилання позивача на те, що квитанції про не прийняття документів він отримав 21.01.19 р. не відповідає дійсності, оскільки 15.01.2019 р. було сформовано та направлено підприємству квитанції про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, в яких зазначено про не прийняття документів, а саме: податкових накладних від 18.12.2018 р. №5 та 20.12.2018 р. №6. Водночас, позивачем не надано до суду доказів, які б підтверджували повторне звернення позивача в межах операційного дня 15.01.2019 р.

Викладене позивачем не спростовано та підтверджено матеріалами справи.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем в даній справі доведено правомірність своїх дій щодо прийняття оскаржуваного рішення у зв`язку з порушенням позивачем терміну реєстрації податкових накладних, встановленого в абз.11 п.201.10 ст.201 ПК України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОДОРСЕРВІС" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 року по справі № 520/9982/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 06.11.2020 року