Справа № 351/1218/20
Суддя: Калиновський М. М.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 351/1218/20
Номер провадження №2-а/351/24/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

за участі: секретаря - Равлюк М.І.,

представника позивача - Мандзюка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у режимі відеоконференції, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача: інспектор поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никон Володимир Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕКК №2013703 від 23.01.2020.

Позовні вимоги мотивував тим, що 23.01.2020 р. біля 16.29 год. відносно позивача винесено постанову Серії ЕКК №2013703 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху Серія ЕКК № 2013703 від 23.01.2020, зафіксоване не в автоматичному режимі. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач нібито керуючи транспортним засобом Ваз 2107 НОМЕР_1 , 23.01.2020 р. 0 16.22 год., рухаючись на ділянці дороги Н10 147 км Івано-Франківської області, Коломийського району, с. Лісна Слобідка, рухався зі швидкістю 78 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР. Вважає постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне: з огляду на інтенсивність пересування машин на автодорозі Н10 147 км, водії рухались у потоці транспортних засобів, про що свідчить відеозапис з нагрудної камери відповідача, однак позивачу вищезазначені дані не відомі, оскільки в порушення ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну Поліцію» відповідач не представився, окрім того не надав будь яких документів на справність приладу TruCam LTL 20/20 ТС0006801, яким здійснювалася фіксація правопорушення. Разом з автомобілем, який рухався позивач також було зупинено автомобіль марки Audi, позивач зазначив, що відповідачам не було відомо швидкість якого автомобіля була зафіксована. Окрім того, швидкість не могла бути виміряна точно, оскільки пристрій для вимірювання знаходився в руках, а не на спеціальному пристрої кріплення (тринога). У постанові відсутня інформація хто саме проводив фотофіксацію, не надано доказів зокрема відеозапису для підтвердження, що саме позивач здійснив правопорушення також позивач зазначив, що порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом в якому просить скасувати вищезазначену постанову.

Крім того позивач просить суд поновити йому строк на подання позову про скарження постанови про накладення адміністративного стягнення, який він пропустив по поважним причинам, оскільки він уже оскаржував дану постанову в судовому порядку, однак Рішенням Снятинського районного суду від 19.05.2020 у задоволенні позову йому було відмовлено, проте в апеляційній інстанції Рішення суду першої інстанції було скасовано, по причині відсутності підстави для задоволення адміністративного позову, який заявлений до неналежного відповідача, так як у цій справі позов заявлено до неналежного відповідача - інспектора поліції 1 батальйон 1 роти Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никона В. В., який не є суб`єктом владних повноважень, а в суду апеляційної інстанції відсутні повноваження замінити відповідача. При цьому суд апеляційної інстанції у своїй Постанові від 14.07.2020 зазначив, що вказані обставини, не позбавляють позивача можливості, з метою захисту своїх прав, звернутися з позовом до суду до належного відповідача - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції.

Представник позивача у судовому засіданні, проведеному у режимі відеоконференції, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши представника позивачаа, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, надані позивачем, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Постанови серії ЕАК №2013703 від 23.01.2020, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідльності за ч.1 ст.122 КУпАП за перевищення встановленої швидкості, у постанові зазанчено, що ОСОБА_1 23.01.2020 близько 16:29 год. на ділянці дороги Н10 147 км, у с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області, керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2107» НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 78 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 50 км/год., у даному випадку швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 серії ТС0006801, тобто ОСОБА_1 порушив п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та за вчинене на останнього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того судом встановлено, що позивач у своєму позові оскаржує постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕКК №2013703 від 23.01.2020, однак до матеріалів справи долучено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі на ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП серії ЕАК №2013703 від 23.01.2020. Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги позивача не відповіадють фактичним даним та обставинам справи, а тому позов про оскарження постанови, копія якої до справи не долучена задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як учасник справи, як на підставу заявлених вимог, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно із ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що позивачем пропущений строк на подання позову про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по поважним причинам, суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на подання позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 244-246, 286 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, третя особа на стороні відповідача: інспектор поліції Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Никон Володимир Володимирович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський