Справа № 204/5806/20
Суддя: Черкез Д. Л.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/5806/20
Провадження № 2-а/204/113/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Старостенко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вєтрова В.О., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вєтрова В.О., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якій він просив визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАМ № 3064532 від 31 серпня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а також закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 31 серпня 2020 року він керував автомобілем «Кіа Маджентіс», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Дніпрі, по вул. Шевченко та рухався зі сторони вул. М. Грушевського в напрямку вул. Воскресенська. Разом з ним в автомобілі на пасажирському сидінні поруч знаходився пасажир - ОСОБА_2 . В районі перехрестя вул. Челюскіна та вул. Короленко, біля буд. № 2 Д по вул. Короленко він був змушений зробити вимушену зупинку у зв`язку із технічним станом свого транспортного засобу біля правого краю проїзної частини, при цьому ним відразу були ввімкнені аварійні сигнали покажчиків поворотів з метою інформування інших учасників дорожнього руху про проблеми із його транспортним засобом. Коли він зупинився, то майже відразу до нього під`їхав автомобіль патрульної поліції, який рухався позаду нього, безперешкодно об`їхав його автомобіль та зупинився попереду. Із автомобіля патрульної поліції вийшло три інспектора патрульної поліції, один з яких підійшов до нього і не представившись та не пояснивши нічого, відразу сказав про те, що він порушує ПДР, зупинився у неналежному місці, заважає іншим автомобілям, а тому буде притягнутий до адміністративної відповідальності. Він почав працівнику поліції пояснювати, що у нього вимушена зупинка, яка пов`язана із технічним станом його автомобіля, зокрема те, що під час руху вимикається двигун його автомобіля, є технічні несправності, а тому він був змушений зупинитися і відразу ввімкнув аварійну світлову сигналізацію. Інспектор поліції нічого не бажав чути. Після цього до нього вже підійшов інший інспектор поліції - інспектор Вєтров В.О., який також нічого не вислухавши та не дізнавшись ситуацію, зазначив про те, що він порушив п. 15.9ж ПДР, а тому попросив надати йому документи для складання постанови про адміністративне правопорушення. Інспектор пішов до свого автомобіля, а через деякий час повернувся та надав йому постанову серії ЕАМ № 3064532 від 31 серпня 2020 року для огляду та підпису, згідно з якою було прийнято рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 255,00 грн. З вказаною постановою він не погоджується, вважає її такою, що винесена на припущеннях, її прийняттю не передувало належне з`ясування обставин та умов, за яких відбувалось керування ним транспортним засобом. Також йому не було роз`яснено права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП. Ним була здійснена вимушена зупинка, що бачив інспектор поліції, оскільки ним була ввімкнена аварійна сигналізація. Вважає, що інспектор був упередженим по відношенню до нього та не виконав всіх необхідних процесуальних обов`язків, передбачених при складанні постанови. Також зазначив, що у порушення вимог ст. 258 КУпАП інспектор не склав протокол про адміністративне правопорушення, а одразу ж виніс постанову, винесення постанови на місці вчинення правопорушення вважає неправомірним. В його діях відсутній склад правопорушення, за яким його було визнано винним оскаржуваною постановою. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Виклик сторін відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, у порядку спрощеного провадження не здійснювався, справа розглядалася за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 31 серпня 2020 року інспектором батальйону № 3 роти № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Вєтровим В.О. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3064532 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. (а.с. 4).

Відповідно до вказаної постанови серії ЕАМ № 3064532 від 31 серпня 2020 року, водій ОСОБА_1 , 31 серпня 2020 року, о 16.46 год., у м. Дніпрі, по провулку Короленка, 2-Д, керуючи автомобілем Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку та унеможливив зустрічний роз`їзд та об`їзд транспортного засобу, чим порушив п. 15.9 ж Правил дорожнього руху - порушення зупинок, де буде неможливим зустрічний роз`їзд та об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Оскільки предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону щодо обов`язкової присутності особи при розгляді її справи та своєчасного повідомлення цієї особи про місце та дату розгляду справи, та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

У частині 1 статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Аналогічний порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення та винесення постанови по справі без складання протоколу передбачено і п. 4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином слід зазначити, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, навіть у випадку незгоди особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з допущенним нею порушенням, а отже посилання позивача на те, що відповідач не мав права виносити постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд до уваги не приймає та відхиляє як такі, що обумовлені помилковим тлумаченням позивачем норм чинного законодавства України.

Згідно з п. 15.9ж Правил дорожнього руху зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у позовній заяві наполягає на тому, що 31 серпня 2020 року він, керуючи автомобілем Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , не порушував п. 15.9ж Правил дорожнього руху, докази вчинення ним такого порушення відсутні, а його зупинка була вимушеною у зв`язку з технічною несправністю його автомобіля, у зв`язку з чим він після зупинки увімкнув аварійну світлову сигналізацію на виконання вимог п. 9.9 а Правил дорожнього руху.

При цьому, на підтвердження того, що автомобіль позивача - Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , 31 серпня 2020 року дійсно мав технічні несправності та позивачем було здійснено вимушену зупинку, позивач надав копію замовлення-наряду № 000013732 від 31 серпня 2020 року, в якому зазначено, що на автомобілі Kia Magentis, номерний знак НОМЕР_1 , було виконано роботи по заміні колодок гальмівних передніх, заміні ступічного підшипника заднього лівого, а також чистка клапана ХХ (а.с. 9).

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ст. 96 КАС України зазначено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.

Однак, стороною відповідача на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не було надано суду жодного доказу, які б підтверджували факт порушення позивачем вимог п. 15.9ж Правил дорожнього руху.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року було відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , запропоновано відповідачу подати протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження відзив на позов та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, однак не пізніше, ніж до 30 жовтня 2020 року.

Однак правом на подання відзиву на позов відповідачі як суб`єкти владних повноважень не скористались та доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, до суду не надали, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що 31 серпня 2020 року, о 16.46 год., він не порушував вимоги п. 15.9ж Правил дорожнього руху та його зупинка була вимушеною у зв`язку з технічною несправністю його автомобіля, стороною відповідача суду не надано, хоча в даній категорії справ обов`язок доводити правомірність прийнятого рішення та наявність обставин, які стали підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, покладено саме на відповідача.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в оскаржуваній постанові місцем вчинення зазначено: АДРЕСА_1 . Однак, позивач у позовній заяві посилається на те, що його було зупинено по АДРЕСА_1 . На підтвердження того, що правильним місцем вчинення правопорушення є саме вулиця Короленка, 2-Д у м. Дніпрі свідчить також і те, що в оскаржуваній постанові місцем розгляду справи зазначена саме така адреса.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем 31 серпня 2020 року, о 16.46 год., було порушено вимоги п. 15.9ж Правил дорожнього руху, тобто не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3064532 від 31 серпня 2020 року підлягає закриттю.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин, оскільки відповідач Інспектор Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Вєтров В.О. є посадовою особою Департаменту патрульної поліції та відповідачі є суб`єктами владних повноважень, то судовий збір у розмірі 420,40 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом, підлягає стягненню з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі ст.ст. 122, 213, 222, 254, 258, 288 КУпАП, та керуючись ст.ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 139, 229, 242-246, 262, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Вєтрова В.О., Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3064532 від 31 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень, 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.Л. Черкез