Справа № 640/12675/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м. Київ № 640/12675/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ЕТС Україна"
до Київської митниці ДФС
провизнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та карток відмови,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС Україна» (далі - позивач та/або ТОВ «ЕТС Україна») з позовом до Київської митниці ДФС (далі - відповідач та/митний орган) та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/000047/2 від 21.01.2019 року та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00017 від 21.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/00055/2 від 22.01.2019 року та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00019 від 22.01.2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/00062/2 від 23.01.2019 року та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00023 від 23.01.2019 року.

Мотивуючи позовні вимоги позивач вказує, що спірні рішення прийнятті відповідачем без достатніх правих підстав, з грубим порушенням норм Митного кодексу України, без врахування всіх обставин та документів, що мають значення для прийняття рішення, оскільки ТОВ «ЕТС Україна» надано всі необхідні документи для визначення митної вартості товару на підставі раніше визначених митницею митних вартостей, а саме 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятих ним рішень та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕТС Україна» на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №10/11/14/01 від 10.11.2014 року та додатків №543 від 11.01.2019 року, №544 від 16.01.2019 року, №545 від 16.01.2019 року до нього укладеного між позивачем, як покупцем, з компанією UTS Scandinavia (Швеція), як продавцем, придбав та здійснював імпорт в Україну товару: ровінги (рівниця): StarRov PR 440 2400 086, StarRov PR 220 1200 086, виготовлені зі скловолокна на основі Е-типу.578, виробник: John Manville Slovakia. A.S. країна виробництва - SK, торгівельна марка StarRov, на умовах поставки СРТ Київ.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТС Україна» подано до митного органу електронну декларацію №UА125010/2019/000701 з метою митного оформлення товару: ровінги (рівниця): StarRov PR 440 2400 086 - 19162 кг (960 бабін); StarRov PR 220 1200 086 - 1903 кг (96 бабін) виготовлені зі скловолокна на основі скла Е-типу. Відповідає стандартам DIN 1259-1 та ASTN D587; виробник: John Manville Slovakia. A.S. країна виробництва - SK, торгівельна марка StarRov, на умовах поставки СРТ Київ. Загальною вартістю згідно контракту (додаток №543 від 11.01.2019 року) - 12849,65 євро за 21065 кг (тобто 0,61 євро/кг).

Митну вартість товару було визначено декларантом згідно поданої декларації митної вартості (надалі - ДМВ) - 18553,82 USD (16266,41 євро), 519 664,62 грн., тобто 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг) на підставі пункту 1 частини 2 статті 52 та частини 2 статті 64 Митного кодексу України за резервним методом.

На підтвердження заявленої митної вартості товару 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг) позивач надав митному органу документи, які передбачені частинами 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України, перелік яких наведений у графі 44 МД №UА125010/2019/000701, а саме: рахунок-фактура (інвойс) № 910032 від 15.01.2019 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) 0987258 від 11.01.2019 року; інвойс виробника товару (Декларація-інвойс, складеної уповноваженим (схваленим) експортером) № 901976259 від 11.01.2019 року; зовнішньоекономічний контракт №10/11/14/01 від 10.11.2014 року; додаток до зовнішньоекономічного контракту № 543 від 11.01.2019 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю №3653667 від 16.01.2019 року; оформлену митну декларацію № UA125110/2018/419338 від 08.10.2018 року; сертифікат аналізу від 11.01.2019 року; технічних опис від 17.01.2019 року; копія митної декларації країни відправлення № ЕХ 198К5864ЕХ91046707 від 11.0./2019 року.

Під час митного оформлення митним органом було надіслано електронне повідомлення з запитом про надання додаткових документів згідно із частинами 3, 4 статті 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором про поставку товарів митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку із бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; розрахунок ціни (калькуляцію); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь ТОВ «ЕТС Україна» надіслано 21.01.2019 року електронне повідомлення з супровідним листом від 21.01.2019 року та пакетом додаткових документів вказаних в цьому повідомленні, зокрема: оформлені ВМД, згідно яких ТОВ «ЕТС Україна» імпортувало цей же товар на таких же умовах та здійснило його митне оформлення за ціною 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг): № UА125110/2018/424185 від 10.12.2018 року, №U25110/2018/424757 від 17.12.2018, №ІUА125110/2018/424593 від 12.12.2018; конфіденційний лист: прайс-лист виробника товару від 26.06.2018 року; видаткові накладні ТОВ «ЕТС Україна», що підтверджують продаж цього товару своїм контрагентам №3552 від 14.12.2018 року, №3375 від 25.11.2018 року, №3435 від 30.11.2018 року; платіж (SWIFT) третьої сторони (продавця) на користь виробника товару; висновок ДЗІ № 212/41 від 18.01.2019 року; замовлення №702597.

За наслідком розгляду вказаних документів Київською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/000047/2 від 21.01.2019 року, де у графі 33 зазначено про наступне: «На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 65, 335 Митного кодексу України (далі - МК України), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 18.01.2019 № UА125010/2019/000701 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема рівень митної вартості товару заявленого за МД №UА125010/2019/000701 значно нижчий рівня митної вартості подібних товарів згідно цінової інформації ЄАІС ДМСУ, при цьому в ДМВ зазначено, що покупець і продавець є пов`язаними особами, дана взаємозалежність могла вплинути на вартість товарів. Враховуючи положення статей 8 та 9 Конституції України, статті 1 Митного кодексу України, статті 17 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року та рекомендацій представників Європейської Комісії щодо залучення Інструменту технічної допомоги та обміну інформацією (ТАІЕХ), орган доходів і зборів має право упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару та зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до ч. 2.2 ст.52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Тому з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Тому відповідно до ч.2 ст. 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. З метою підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимогам ч. 2, 3 та 4 ст.53, ст. 57 МК України додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.

Декларантом надано додаткові документи не в повному обсязі, при цьому надані додатково документи не усувають виявлені розбіжності та не підтверджують об`єктивно та достовірно заявлену митну вартість.

Отже, подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч. 2 ст. ст. 58 МК України.

У зв`язку із вищевикладеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МК України. Жодних вимог у порядку ч. 4 ст. 55 МК України від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ- резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно джерела інформації: товар № 1-1,9 USD/кг (1,6642 Євро/кг) (МД від 16.02.2018 №UІА125010/2018/001266; МД від 29.01.2018 № UА 408150/2018/1465).».

Тут і надалі спірне та/або оскаржуване рішення №1.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості №UA125000/2019/000047/2 від 21.01.2019 року митним органом було видано картку відмови № UA125010/2019/00017 від 21.01.2019 року в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати до митного оформлення нову МД з урахуванням рішення про визначення митної вартості товарів № UА125000/2019/000047/2 від 21.01.2019 року (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

Також судом встановлено, що позивачем 18.01.2019 року подано до митного органу електронну декларацію № UА125010/2019/000703 для оформлення товару ровінги (рівниця): StarRov PR 440 2400 086 - 20129 кг (1008 бабін), виготовлені зі скловолокна на основі скла Е-типу. Відповідає стандартам DIN 1259-1 та ASTN D587; виробник: John Manville Slovakia. A.S. країна виробництва - SK, торгівельна марка StarRov, на умовах поставки СРТ Київ. Загальною вартістю згідно контракту (додаток №544 від 11.01.2019 року) - 12 278,65 євро за 20129 кг (тобто 0,61 євро/кг).

Митну вартість товару було визначено декларантом у поданій ДМВ у сумі 17 713,52 USD (15543,63 євро), 496573,89 грн., тобто 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг) на підставі пункту 1 частини 2 статті 52 та частини 2 статті 64 МК України за резервним методом.

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, які передбачені частинами 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України, перелік яких наведений у графі 44 МД № UА125010/2019/000703, а саме: рахунок-фактура (інвойс) № 910051 від 16.01.2019 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) 293773 від 15.01.2019 року; інвойс виробника товару (Декларації-інвойс, складеної уповноваженим (схваленим) експортером) № 901978252 від 15.01.2019 року; зовнішньоекономічний контракт № 10/11/14/01 від 10.11.2014 року; додаток до зовнішньоекономічного контракту № 544 від 16.01.2019 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю № 3656483 від 16.01.2019 року; оформлену митну декларацію № UА 125110/2018/419338 від 08.10.2018 року; сертифікат аналізу від 15.01.2019 року; технічних опис від 17.01.2019 року; копія митної декларації країни відправлення № ЕХ198К5864ЕХ91061600 від 15.01.2019 року.

Під час митного оформлення митним органом було надіслано електронне повідомлення з запитом про надання додаткових документів згідно частин 2, 3, 4 статті 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором про поставку товарів митна вартість яких визначається; виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь позивачем 22.01.2019 року надіслано електронне повідомлення з супровідним листом від 21.01.2019 року та пакетом додаткових документів (перелік яких безпосередньо вказаний в цих повідомленнях), зокрема: замовлення 70259 - підтвердження; оформлені ВМД згідно яких ТОВ «ЕТС Україна» імпортувало цей же товар на таких же умовах та здійснило його митне оформлення за ціною 0,88 USD за 1 кг: № UА125110/2018/424185 від 10.12.2018, №UА125110/2018/424757 від 17.12.2018, №UА125110/2018/424593 від 12.12.2018; конфіденційний лист: прас-лист виробника товару від 26.06.2018 року; видаткові накладні ТОВ «ЕТС Україна», що підтверджують продаж цього товару своїм контрагентам №3552 від 14.12.2018, № 3375 від 25.11.2018, №3435 від 30.11.2018; висновок експертної організації щодо вартості товарів ДЗІ №212/41 від 18.01.2019; платіж (SWIFT) третьої сторони (продавця) на користь виробника товару.

За наслідком розгляду наданих позивачем документів, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA125000/2019/000055/2 від 22.01.2019 року, у графі 33 якого вказано про наступні обставини: «На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 65, 335 Митного кодексу України (далі - МК України), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами опрацювання документів поданих разом з митною декларацією від 18.01.2019 № UА125010/2019/000701 встановлено наступні розбіжності:

До митного оформлення надано інвойс від 15.01.2019 року № 901978525 між John Manville Slovakia та United Trading System в графі «Ship-To-Party» UTS Ukraine, проте додаток №544, який узгоджує поставку даної партії між United Trading System та ТОВ «ЕТС Україна» узгоджено 16.01.2019 року. Відповідно до п.5.4 контракту від 10.11.2014 № 10/11/14/01 товар має бути оплачений покупцем протягом 120 днів з моменту його поставки відповідно до п.3.3 того ж контракту. При цьому датою поставки вважається згідно з п. 3.3. контракту дата митного оформлення на території України. Проте в інвойсі від 16.01.2019 № 910051 вже визначена дата оплати за товар (16.05.2019), що суперечить вимогам контракту від 10.11.2014 № 10/11/14/01.

Відповідно до п.1.2 контракту від 10.11.2014 № 10/11/14/01 асортимент, кількість та ціни на товари вказуються у додатках, проте в інвойсі від 16.01.2019 № 910051 не зазначено посилання на додаток від 16.01.2019 № 544, а міститься посилання на номер замовлення (Order no) № 702597, який не надано до митного оформлення.

Декларантом надано додаткові документи не в повному обсязі, при цьому надані додатково документи не усувають виявлені розбіжності та не підтверджують об`єктивно та достовірно заявлену митну вартість:

Наданий прайс від 26.06.2018 № б/н в якому зазначено термін дії третій квартал, що не відповідає по хронології з поточної поставкою товарів. При цьому прайс лист містить інформацію щодо умов поставки FCA Trnava (Slovakia) що не дає можливості співставити з поточними умовами поставки згідно товаросупровідних документів (СРТ Kiev (UA)). Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул,якість товару(за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки, тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умов поставки, умови платежу, термін поставки,характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів; в наданому висновку ДП «Держзовнішінформ» від 18.01.2019 № 212/41 зазначено, що можна вважати, що рівень цін на контрактні ціни не суперечать цінам при поставках в Україну, проте не вказані джерела інформації якими скористався експерт під час проведення експертної оцінки (не надано витяги з зазначенням URL адрес, що відповідають даті оцінки, тобто перевірити достовірність отриманої експертом інформації не має можливості); надані копії видаткових накладних не можуть бути належними доказами при обґрунтуванні заявлено рівня митної вартості, оскільки вони не містять достатніх відомостей для застосування методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості згідно зі ст. 62 МКУ; надана копія платежу (SWIFT) на третій стороні на користь виробника не містить реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Отже, подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч. 2 ст. ст. 58 МК України.

У зв`язку із вищевикладеним, посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч. 4 ст.57 МК України. Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МК України від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Підчас проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст.64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2ґ- резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано.

Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно джерела інформації:товар №1-1,9 1130/кг (1,6642 Євро/кг) (МД від 16.02.2018 № І1А125010/2018/001266; МД від 29.01.2018 № ІІА 408150/2018/1465).

Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст.53 МК України, на письмове прохання суб`єкта ЗЕД (лист від 22.01.2019).».

Тут і надалі спірне та/або оскаржуване рішення №3.

На підставі вказаного рішення відповідачем прийнято катку відмови № UА 125010/2019/00019 від 22.01.2019 в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (копія якої в паперовій формі додається, оригінал наявний у позивача) та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: Подати до митного оформлення нову МД з урахуванням рішення про визначення митної вартості товарів № ІUА125000/2019/000055/2 від 22.01.2019 року (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №4).

Позивачем 22.01.2019 року подано до митного органу електронну митну декларацію № ІUА125010/2019/000902 з метою митного оформлення товару: ровінги (рівниця): StarRov PR 440 2400 086 - 20098 кг (1008 бабін), виготовлені зі скловолокна на основі скла Е-типу. Відповідає стандартам DIN 1259-1, виробник: John Manville Slovakia. A.S. країна виробництва - SK, торгівельна марка StarRov, на умовах поставки СРТ Київ. Загальною вартістю згідно контракту (додаток №545 від 16.01.2019 року) - 12 259,78 євро за 20098 кг (тобто 0,61 євро/кг).

Митну вартість товару було визначено декларантом у поданій ДМВ у сумі - 17686,24 USD (15 566,13 євро), 494 305,59 грн. з урахуванням пункту 1 частини 2 статті 52 МК України за резервним методом за результатами консультацій з органами ДФС при минулих оформленнях цього ж товару, а саме: 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг), тобто за митною вартістю, що є вищою ніж за ціною вказаного контракту (ціна контракту - 0,61 євро/кг).

На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу документи, які передбачені частинами 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України, перелік яких наведений у графі 44 МД № UА125010/2019/000902, а саме: рахунок-фактура (інвойс) № 910054 від 16.01.2019 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) 005358 від 16.01.2019 року; інвойс виробника товару (Декларацію-інвойс, складеної уповноваженим (схваленим) експортером) № 901979450 від 17.01.2019 року; зовнішньоекономічний контракт № 10/11/14/01 від 10.11.2014 року; додаток до зовнішньоекономічного контракту № 543 від 16.01.2019 року; інформація про позитивні результати державних видів контролю № 3660929 від 17.01.2019 року; оформлену митну декларацію № UA 125110/2018/419338 від 08.10.2018 року; сертифікат аналізу від 16.01.2019 року; технічних опис від 17.01.2019 року; копія митної декларації країни відправлення № ЕХ А 198К5864ЕХ91071300 від 16.01.2019 року.

Під час митного оформлення митним органом було надіслано електронне повідомлення з запитом про надання додаткових документів згідно частин 3, 4 статті 53 Митного кодексу України підтвердження митної вартості: виписку із бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти (прас-листи) виробника товару, договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаними з договором про поставку товарів митна вартість яких визначається, рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом), рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту), виписку із бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України, довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, розрахунок ціни (калькуляцію); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У відповідь декларантом було надіслано електронне повідомлення з супровідним листом від 23.01.2019 року та пакетом додаткових документів, зокрема: оформлені ВМД згідно яких ТОВ «ЕТС Україна» імпортувало цей же товар на таких же умовах та здійснило його митне оформлення за ціною 0,88 USD за 1 кг: № UА 125110/2018/424185 від 10.12.2018, № ІUА125110/2018/424757 від 17.12.2018, № ІUА125110/2018/424593 від 12.12.2018; конфіденційний лист: прайс-лист виробника товару від 26.06.2018 року; висновок експертної організації щодо вартості товарів ДЗІ №212/41 від 18.01.2019; ордер (замовлення)702597; видаткові накладні ТОВ «ЕТС Україна», що підтверджують продаж цього товару своїм контрагентам №3552 від 14.12.2018, № 3375 від 25.11.2018, №3435 від 30.11.2018; платіж (SWIFT) третьої сторони (продавця) на користь виробника товару.

За наслідком розгляду поданих позивачем документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості № UA125000/2019/00062/2 від 23.01.2019 року, де у графі 33 вказано про наступні обставини: «На виконання положень статей 52-55, 57, 58, 335, 368 Митного кодексу України (далі - МК України), п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, за результатами розгляду поданих разом з митною декларацією документів встановлено, що документи містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема рівень митної вартості товару заявленого за МД №UА125010/2019/000902 значно нижчий рівня митної вартості подібних товарів згідно цінової інформації ЄАІС ДМСУ, при цьому в ДМВ зазначено що покупець і продавець є пов`язаними особами, дана взаємозалежність могла вплинути на вартість товарів. Відповідно до п.1.2 контракту від 10.11.2014 № 10/11/14/01 асортимент, кількість та ціни на товари вказуються у додатках, проте в інвойсі від 16.01.2019 № 910054 не зазначено посилання на додаток від 16.01.2019 № 545, а міститься посилання на номер замовлення (Оrder no) № 702597, який не надано до митного оформлення. В копії митної декларації країни відправлення зазначений інвойс № 901979450, який не наданий до митного оформлення..

Отже, відповідно до статті 58 МК України з поданих документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. З метою підтвердження числового значення заявленої митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог частини 2, 3 ст.53, ст. 54. ст. 57, 368 МК України додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні. Додатково надано висновок ДЗІ , на попередню поставку(додаток 544), в якому не проведено аналіз цін виробників аналогічної продукції, експерт робить посилання на прайс лист виробника на умовах поставки РСА, Словаччина, та при цьому підтверджує ціни по контракту на умовах СРТ, Україна. Додатково наданий документ під назвою «прайс » є комерційною пропозицією від виробника. Для підтердження ціни, як «дійсної вартості» товару у розумінні статті VII Угоди, органом доходів і зборів можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців. Згідно загальноприйнятої світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул,якість товару(за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки, тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок виробника, умов поставки, умови платежу, термін поставки,характер тари та упаковки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, термін дії, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів. Листом від 23.01.2019 декларант повідомив, що крім наданих документів інші документи надаватись не будуть.

Отже, враховуючи вищевикладене, та те що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, та надані не в повному обсязі, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч.2 ст. 58 МК України. Митницею відмовлено декларанту у визнанні заявленої ним митної вартості у зв`язку з невиконанням вимог частини 6 статті 54 МКУ.

Посадовою особою митниці проведено з декларантом процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МКУ. Жодних вимог у порядку ч. 6 ст. 55 МКУ від декларанта не надходило. За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 26 - за ціною договору щодо ідентичних/подібних (аналогічних) товарів відповідно до ст.ст. 59, 60 МК України неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору. При цьому, декларантом під час проведення з ним консультацій, такої інформації також не надано, що виключає можливість застосування вказаних методів. Методи визначення митної вартості 2 в та 2 г - на основі віднімання та додавання вартостей - не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю у митниці відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України, що є необхідною умовою для використання таких методів. При цьому, за умовами ст.ст. 62, 63 МК України, така інформація надається декларантом або уповноваженою ним особою. До митного оформлення такої інформації надано не було. У митниці така інформація також відсутня. Під час проведення з декларантом консультацій, такої інформації не надано, а тому методи на основі віднімання чи додавання вартостей в даному випадку не можуть бути застосовані. Натомість, у митного органу наявна інформація, що відповідає ч.2 ст.64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу 2 ґ- резервного методу. Декларантом під час проведення з ним консультацій додаткової інформації для застосування резервного методу також не надано. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару №1: резервний метод товар № 1-1,9 1130/кг (1,6734 Євро/кг) (МД від 16.02.2018 № UA125010/2018/001266). Рішення винесено без урахуванням термінів, передбачених ст.53 МК України, на письмове прохання уповноваженої особи ( лист від 23.01.2019). Декларант має право на випуск товарів у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X ; МК України».

Тут і надалі спірне та/або оскаржуване рішення №5.

На підставі наведеного рішення відповідачем винесено картку відмови № UA 125010/2019/00023 від 23.01.2019 року в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подати до митного оформлення нову МД з урахуванням рішення про визначення митної вартості товарів № UА125000/2019/00062/2 від 23.01.2019 року.

Тут і надалі спірне та/або оскаржуване рішення №6.

Тут і далі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Не погоджуючись із спірними рішеннями Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕТС Україна» подано скаргу, за наслідком розгляду якої листом від 05.03.2019 року №2553/6/10-70-19-47 надано позивачу відповідь.

В подальшому, позивачем подано скаргу на оскаржувані рішення до Державної фіскальної служби України, яка листом від 15.05.2019 року №22265/6/99-99-19-02-01-15 повідомила про відсутність підстав для скасування рішень про коригування митної вартості.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Частиною першою статті 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною першою статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант, який заявляє митну вартість товару, зобов`язаний подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною першою статті 257 Митного кодексу визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з частиною першою статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною другою зазначеної статті є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За змістом статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору. Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 Митного кодексу України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію з питань перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 Митного кодексу України).

Відповідно до частин першої-третьої статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві. Але митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митниця зобов`язана доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як встановлено судом, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача посадовими особами митного органу зроблений висновок про непідтвердженість заявленої митної вартості товару з наступних підстав:

Досліджуючи правомірність спірного рішення №1 суд зверне увагу на наступне.

Як вже було вказано судом вище при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів позивача за електронною митною декларацією від 18.01.2019 №UА125010/2019/000701 встановлено, що декларантом до митного оформлення не надано всіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товарів та документи не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема рівень митної вартості товару заявленого за МД №UА125010/2019/000701 значно нижчий рівня митної вартості подібних товарів згідно цінової інформації ЄАІС ДМСУ, при цьому в ДМВ зазначено що покупець і продавець є пов`язаними особами, дана взаємозалежність могла вплинути на вартість товарів. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару та рівень митної вартості товару згідно джерела інформації: товар № 1-1,9 USD/кг (1,6642 Євро/кг) (МД від 16.02.2018 №UІА125010/2018/001266; МД від 29.01.2018 № UА 408150/2018/1465).

Між тим, позивач стверджує, що надав до митного оформлення достатній перелік документів, визначений законом, що давав можливість перевірити митному органу всі складові митної вартості.

Проаналізувавши надані ТОВ «ЕТС Україна» документи, які були надані разом із митною декларацією від 18.01.2019 № UА125010/2019/000701 та додаткові документи, надані на виконання вимоги митного органу, суд погоджується з доводами позивача про надання ним достатнього переліку документів, визначених частиною першою статті 53 Митного кодексу України для підтвердження митної вартості.

Разом з цим, суд акцентує увагу на тому, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо наявних розбіжностей у документах, не надання певних документів не можуть бути взяті до уваги, оскільки такі обставини не зафіксовані в графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/000047/2 від 21.01.2019 року.

Також, суд враховує, що позивачем при наданні додаткових документів також надавалось митному органу оформлені ВМД, згідно яких ТОВ «ЕТС Україна» імпортувало цей же товар на таких же умовах та здійснило його митне оформлення за ціною 0,88 USD за 1 кг (0,77 євро/кг): № UА125110/2018/424185 від 10.12.2018 року, №U25110/2018/424757 від 17.12.2018, №ІUА125110/2018/424593 від 12.12.2018 року. Причини не врахування останніх при прийнятті спірного рішення в останньому не зафіксовано. Пояснення щодо вказаного відсутні і у відзиві на позовну заяву.

Окрім цього, доводи митного органу в частині того, що покупець і продавець є пов`язаними особами, а дана взаємозалежність могла вплинути на вартість товарів, як підстави для відмови в задоволенні адміністративного позову не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що така пов`язаність безпосередньо виплинула на вартість товару матеріли адміністративної справи не містять.

За таких обставин суд вважає, що митний орган не обґрунтував свій сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару згідно електронної митної декларації від 18.01.2019 № UА125010/2019/000701 та не довів правомірності застосування другорядного методу 2г визначення митної вартості товару.

Таким чином, суд вважає наявними підстави для скасування спірного рішення №1 і як наслідок скасування оскаржуваного рішення №2.

Оцінюючи правомірність прийнятого митним органом рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/00055/2 від 22.01.2019 року та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA125010/2019/00019 від 22.01.2019 року суд виходить з наступного.

Так, розбіжність у даті інвойсу № 901978525 та узгодженого додатку №544, а саме узгодженість інвойсу 15.01.2019 року, а додатку №544 16.01.2019 року жодним чином не впливає на визначення числових значень митної вартості.

Окрім цього, встановлена розбіжність у графі 33 спірного рішення №3 щодо визначення дати оплати за товар 16.05.2019 року, що суперечить вимогам контракту від 10.11.2014 № 10/11/14/01 не можуть вказувати на заниження позивачем митної вартості. Дані обставини не впливають на її визначення.

Разом з тим, відсутність посилання в інвойсі від 16.01.2019 № 910051 на додаток від 16.01.2019 № 544 із зазначенням посилання на номер замовлення (Order no) № 702597, який не надано до митного оформлення також не може свідчити про заниження митної вартості. Суд акцентує увагу на тому, що в інвойсі від 16.01.2019 № 910051 наявне посилання на контракт від 10.11.2014 № 10/11/14/01, що, в свою чергу, дає можливість визначити асортимент, кількість та ціни на товар згідно від 16.01.2019 № 544. Окрім цього, судом встановлено, що позивачем електронним повідомленням було надано замовлення №702597.

Також, суд звертає увагу, що прайс лист, висновок ДП «Держзовнішінформ» не є документами, які, в розумінні частини першої статті 53 Митного кодексу України підтверджують митну вартість. Не можливість співставлення поставки з товаросупровідними документи також, на думку суду, не впливають на числові складові митної вартості, як і відсутність реквізитів на копію платежу (SWIFT).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано належними та достатніми доказами свій сумнів щодо заявленої митної вартості та не доведено правомірності застосування ним другорядного методу визначення митної вартості товару.

Підсумовуючи вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування спірного рішення №3, що, в свою чергу є підставою для скасування оскаржуваного рішення №4, з огляду на те, що вказана позовна вимога є похідною.

Надаючи оцінку рішенню про коригування митної вартості товарів №UA125000/2019/00062/2 від 23.01.2019 року та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00023 від 23.01.2019 року суд зазначає наступне.

В основу спірного рішення №5 покладено обставини того, що рівень митної вартості товару заявленого за МД №UА125010/2019/000902 значно нижчий рівня митної вартості подібних товарів згідно цінової інформації ЄАІС ДМСУ, при цьому в ДМВ зазначено, що покупець і продавець є пов`язаними особами, дана взаємозалежність могла вплинути на вартість товарів.

Дані твердження, на думку суду не можуть стверджувати про обставини заниження позивачем митної вартості, оскільки жодних належних та достатніх доказів на підтвердження того, що така пов`язаність безпосередньо виплинула на вартість товару матеріли адміністративної справи не містять.

Також судом не беруться до уваги дані твердження відповідача не підтверджені належним та достатніми доказами.

Судом встановлено, що позивачем додатково надано висновок ДЗІ, на попередню поставку (додаток 544), прайс лист, який на думку відповідача не підтверджує заявлену митну вартість.

Суд критично ставиться до наведених доводів, оскільки такі документи, в розумінні частини першої статті 53 Митного кодексу України підтверджують митну вартість.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару.

Таким чином, на думку суду, наявні підстави для скасування спірного рішення №5, що, в свою чергу є підставою для скасуванню оскаржуваного рішення №6, з огляду на те, що вказана позовна вимога є похідною.

При цьому, при вирішенні спору по суті суд враховує, що позивачем неодноразово імпортувались ідентичні товари, по тому ж контракту, на тих же умовах (ціна товару згідно контракту - 0,61 евро/кг, а заявлена декларантом митна вартість товару становила - 0,88 USDза 1 кг (0,77 евро/кг), умови поставки СРТ (Київ), що підтверджується МД, копії яких додаються: №UА 125110/2018/419338 від 08.10.2018, № UА 125110/2018/424185 від 10.12.2018, № UА 125110/2018/424757 від 17.12.2018 №UА125110/2018/424593 від 12.12.2018, № UА125110/2018/417025 від 05.09.2018, № UА125110/2018/419190 від 05.10.2018, №UА125110/2018/423075 від 26.11.2018.

Митна вартість товару за цими деклараціями була визначена - 0,88 за 1 кг (0,77 євро/кг) та була прийнята митним органом, що свідчить про визнання митницею заявленої декларантом митної вартості, а тому під час оформлення товару у січні 2019 році заявлена декларантом митна вартість ґрунтувалась на визнаних раніше митницею митних вартостях відповідно до частини 2 статті 64 Митного кодексу України.

Суд звертає увагу, що ані у спірних рішеннях, ані у відзиві на позовну заяву відповідачем не наведено причин не врахування попередніх митних декларації, які пройшли митне оформлення.

Разом з тим, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є саме ціна товару та інші складові митної вартості товару.

При цьому, митний орган повинен витребувати документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 804/4365/16.

Разом з тим, відповідач у спірних рішеннях про коригування митної вартості та під час розгляду справи не обґрунтував свій сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом та не довів правомірності застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В контексті наведеного суд зазначає, що під час розгляду справи відповідачем не доведено правомірність дій митного органу по коригуванню митної вартості товару та, як наслідок, прийняття оскаржуваних рішень та спірних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Разом з тим, суд вбачає за необхідне зазначити практику Європейського суду з прав людини з приводу надання оцінки всім доказам у даній справі.

Так, у справі "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04), рішення від 10 лютого 2010 року (набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року), п. 58 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

За таких обставин та з огляду на відсутність належних доказів на підтвердження доводів відповідача щодо невідповідності визначеної позивачем митної вартості товару, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС Україна» (02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, б. 68, ) до Київської митниці ДФС (бул. Вацлава Гавела, 8-а, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 39422888) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/000047/2 від 21.01.2019 року.

3. Визнати протиправною та скасувати карту відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00017 від 21.01.2019 року.

4. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/00055/2 від 22.01.2019 року.

5. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00019 від 22.01.2019 року.

6. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA125000/2019/00062/2 від 23.01.2019 року.

7. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125010/2019/00023 від 23.01.2019 року.

8. Стягнути з Київської митниці ДФС (бул. Вацлава Гавела, 8-а, м. Київ, 03680, ідентифікаційний код 39422888) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТС Україна» (02090, м. Київ, вул. В. Сосюри, б. 68, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 9 461 (дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна) грн. 59 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева