Справа № 520/1589/19
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 р. Справа № 520/1589/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: П`янової Я.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/1589/19

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не включення у довідку від 30.03.2018 №11/6205 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 відомостей про розмір грошового забезпечення із зазначенням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за кваліфікацію, в/сл., клас майстер (5,5% від посадового окладу), надбавка за умови режимних обмежень (10 % від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (70 % від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за умови служби пов`язані з підвищеним ризиком для життя (15 % від посадового окладу) та премія (20 % від посадового окладу)

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо ненарахування відповідної пенсії з урахуванням вищевказаних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення самостійно при наявності у них таких даних, протиправною;

- зобов`язати Адміністрацію державної прикордонної служби України надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, видану на ім`я ОСОБА_1 для перерахунку розміру пенсії із зазначенням відомостей про відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за кваліфікацію, в/сл., клас майстер (5,5 % від посадового окладу), надбавка за умови режимних обмежень (10 % від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (70 % від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за умови служби пов`язані з підвищеним ризиком для життя (15 % від посадового окладу) та премія (20 % від посадового окладу);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після отримання довідки перерахувати і виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80 % грошового забезпечення враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за кваліфікацію, в/сл., клас майстер (5,5 % від посадового окладу), надбавка за умови режимних обмежень (10 % від посадового окладу), надбавка за виконання особливо важливих завдань (70 % від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років), надбавка за умови служби пов`язані з підвищеним ризиком для життя (15 % від посадового окладу) та премія (20 % від посадового окладу) з 01.01.2018, здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходу з 01.01.2018.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 відмовлено у задоволенні позову.

Позивач не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 01.01.2018, з урахуванням вже сплачених сум, має визначатися та визначається безпосередньо Законом № 2262, отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності" і що відповідні суми доплати до пенсії за результатом проведення перерахунку слід вважати "майном" у значенні цього положення, оскільки позивач, отримав право на вказані суми виплат, яке до прийняття постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 було передбачено Законом № 2262, отже, невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном. Таким чином, вважає, що ОСОБА_1 має "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, отже, обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені Постановою №103, не можуть бути застосовані.

Відповідач, Адміністрація Державної прикордонної служби України, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не скористалося своїм правом на подання відзиву, що не перешкоджає розгляду справи.

В обґрунтування відзиву зазначає, що станом на момент складення та надсилання довідки до органу Пенсійного фонду всі види грошового забезпечення, передбачені пунктом 5 Порядку № 45 та пунктом 1 Постанови № 103, були правомірно зазначено Адміністрацією Державної прикордонної служби України у довідці. Зазначення будь-яких інших видів грошового забезпечення, окрім посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, суперечило б приписам нормативно-правового акту, яким безпосередньо врегульовано порядок перерахунку пенсій особам, яким пенсія призначена за нормами Закону України № 2262-ХІІ. Існуючий на час спірних правовідносин порядок проведення перерахунку пенсії не передбачав подання відповідачем довідки про додаткові види грошового забезпечення, крім передбачених Постановою № 103.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України та набув право на пенсію, основний розмір пенсії складає 80% грошового забезпечення.

З 07.09.2010 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та до 01.01.2018 отримував пенсію за вислугу років у розмірі 80% грошового забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Під час призначення пенсії позивача, в розрахунок пенсії було включено на підставі довідки про види грошового забезпечення такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, надбавка за кваліфікацію, клас майстер 5,5% від посадового окладу, надбавка за умови режимних обмежень 15% від посадового окладу, надбавка за виконання особливо важливих завдань 70% від посадового окладу, окладу з військового звання, надбавки вислуги років, надбавка за особливі умови служби, пов`язані з ризиком для життя 15% від посадового окладу, премія 20% від посадового окладу.

На виконання постанови Кабінету міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб пенсію позивача було перераховано з 01.01.2018 на підставі довідки про грошове забезпечення, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України за №11/6205 від 30.03.2018, яке становить 10050,00 грн., в розмірах, визначених постановою Кабінетом Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (зі змінами).

31.01.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з проханням розглянути питання та здійснити перерахунок пенсії за вислугу років, виходячи з основного розміру пенсії 80 % грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням основних та додаткових видів мого грошового забезпечення (надбавки, доплати, винагороди, премії) згідно грошового атестату, а також надати копії останніх довідок Державної прикордонної служби України 2018 року про склад грошового забезпечення з якого перераховувалася пенсія та довідку про перерахунок пенсії у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 станом на 01.04.2018 з усіма складовими частинами.

12.02.2019 позивач письмово звернувся до Голови Державної прикордонної служби України з проханням розглянути питання і направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення підполковника запасу ОСОБА_1 для перерахунку пенсії, з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення згідно до грошового атестату, які були враховані при обчисленні (призначенні) його пенсії та виплачувалися до 2018 року і не підлягають скасуванню на теперішній час.

Станом на дату звернення до суду (18.02.2019) відповідь ОСОБА_1 від відповідачів не надходила.

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо перерахунку пенсії позивача без врахування суми середньомісячних додаткових видів грошового забезпечення, які були враховані при первісному обчислені пенсії позивачу, і які, як вважає позивач, неправомірно були невключені Адміністрацією Держприкордонслужби до довідки від 30.03.2018 №11/6205 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, яка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та на підставі якої в подальшому було здійснено перерахунок пенсії позивача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 103, Порядку № 45 були враховані передбачені законодавчо складові грошового забезпечення, яке враховується під час здійснення перерахунку пенсії.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до частини 1 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частинами 2, 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову за № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 зазначена постанова набирає чинності з 1 січня 2018 року.

Отже, з набранням чинності Постановою від 30.08.2017 № 704, якою змінено (збільшено) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45.

Згідно з пунктом 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі за тексту - Порядок № 45) (в редакції, чинній на час видачі позивачеві довідки № ФХ108060 від 26.03.2018 року та перерахунку пенсії) під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

За змістом пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 року, яка була чинною на час видання довідки від 30.03.2018, Уряд України постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" від 27 лютого 2014 року № 794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Таким чином, оскільки постановою Кабінету Міністрів України № 103 при перерахунку пенсії не передбачалось врахування надбавки за кваліфікацію, клас майстер, надбавки за умови режимних обмежень, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за особливі умови служби та премії, які отримував позивач на момент виникнення у нього права на призначення пенсії, вони правомірно не були включені до довідки про розмір грошового забезпечення. Вказана Постанова була чинною та не була скасована на момент складення довідки відповідачем та перерахунку пенсії.

Згідно із пунктом 1 Порядку № 45, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 2, 3 Порядку № 45 передбачено, що Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

З матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що перерахунок пенсії позивачу з 1 січня 2018 року проведено на підставі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача №11/6205 від 30.03.2018 відповідно до якої визначено розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, складеної Адміністрацією Державної прикордонної служби України, в якій зазначені такі складові грошового забезпечення позивача станом на 01.03.2018: посадовий оклад 5360,00 грн.; оклад за військовим званням (майор) 1340,00 грн.; надбавка за вислугу років (50%) 3350,00 грн., а всього грошове забезпечення 10050,00 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в поданій до пенсійного органу Адміністрації Державної прикордонної служби України довідці, зазначені усі види грошового забезпечення, передбачені пунктом 5 Порядку від 13.02.2008 №45 та пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (чинним на момент виготовлення даної довідки).

Відносно тверджень позивача про те, що пункти 1, 2 Постанови КМУ № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку є такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, а тому відповідач, при складанні довідки про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії повинен керуватися Законом № 2262-ХІІ, Законом № 2011-ХІІ та постановою Кабінету Міністрів України № 704, колегія суддів зазначає наступне.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017) частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у новій редакції, яка передбачає, що усі призначені за цим Законом пенсії військовослужбовців підлягають перерахунку на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Відповідно до ст. 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які затверджені відповідною постановою Уряду.

05 березня 2019 року Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року - без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб" втратили чинність з 05 березня 2019 року, як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.

Оскільки Адміністрація Державної прикордонної служби України у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, то підстави для зазначення інших додаткових видів грошового забезпечення, ніж ті які зазначені в довідці, на дату її видачі, були відсутні, оскільки на час складання даної довідки чинним законодавством передбачені не були.

Колегія суддів зазначає, що визнання нечинними в подальшому пунктів 1, 2 постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019, не може мати наслідком визнання протиправними дій Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо видачі довідки для перерахунку пенсії, які були вчинені відповідачем до визнання нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 103.

При цьому, після втрати чинності п.п. 1 і 2 Постанови № 103 позивач не набув право на перерахунок пенсії в силу п. 1 порядку № 45 з події підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовців на підставі постанови № 704, тобто з 01.03.2018, зважаючи на те, що алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, не змінився після визнання в судовому порядку не чинними пунктів 1, 2 Постанови № 103 та пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 від 05.03.2019.

Наведене свідчить про те, що на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: дату звернення до Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо видачі довідки для перерахунку пенсії (12.02.2019) та звернення до суду з позовом (18.02.2019) зазначені положення постанови КМУ № 103 були чинними та підлягали застосуванню, у зв`язку з чим посилання позивача на те, що вказана постанова втратила чинність та не може застосуватися у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.

Вищевказане узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 13.03.2019 за наслідками розгляду зразкової справи № 240/6263/18, яка набрала законної сили 19.02.2020 на підставі постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №240/6263/18 (Пз/9901/1/19).

Так, правовідносини в цих справах виникли через застосування одних і тих самих нормативно правових актів, а отже згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що довідка про грошове забезпечення №11/6205 від 30.03.2018 відповідала чинному на час її виготовлення законодавству, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені до Адміністрацією Державної прикордонної служби України не ґрунтуються на положеннях чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства та задоволенню не підлягають.

З приводу заявлених позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити з 01.01.2018 пенсію з урахуванням нової довідки про розмір грошового забезпечення колегія суддів зазначає, що вони також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

З огляду на те, що судовим розглядом встановлено, що дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не складення нової довідки із включенням до неї усіх додаткових видів грошового забезпечення не визнано протиправними, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області здійснити перерахунку пенсії позивача на підставі нової довідки.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Таким чином, оцінюючи в сукупності наявні в справі докази, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, внаслідок чого позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини Щокін проти України (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про закон, стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі Шпачек s.r.о. проти Чеської Республіки (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі Бейелер проти Італії (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Колегія суддів враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2020 по справі № 520/1589/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді Я.В. П`янова Л.В. Любчич