Справа № 620/1985/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1985/20 Головуючий у І інстанції - Непочатих В.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнанння протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови здійснити йому перерахунок та виплату пенсії за віком з врахуванням пільг по обчисленню середнього заробітку згідно статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період роботи з 13.05.1986 по 31.05.1986 в населених пунктах в зоні відчуження в м. Чорнобилі на підставі довідки ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" № 123/12 від 14.09.2018;

- зобов`язати Відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії Позивачу за віком на підставі довідки ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" № 123/12 від 14.09.2018 про заробітну плату за період роботи з 13.05.1986 по 31.05.1986 в населених пунктах в зоні відчуження в м. Чорнобилі з урахуванням проведених раніше виплат пенсії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилався на те, що має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та у зв`язку з виконанням трудових обов`язків з 13.05.1986 року по 04.06.1986 року перебував у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Враховуючи викладене, Позивач звернувся до органу Пенсійного фонду з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки від 14.09.2018 № 123/12 про заробітну плату за період з 13.05.1986 по 31.05.1986, видану ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія". Натомість, Відповідачем було неправомірно відмовлено в здійсненні такого перерахунку на підставі зазначеної довідки.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована доводами, які аналогічні, заявленим у позовній заяві. Крім того, Позивачем наголошено на відповідності довідки від 14.09.2018 № 123/12 про заробітну плату за період з 13.05.1986 по 31.05.1986, видану ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" вимогам закону, та вказано на її достатність та достовірність відомостей, зазначених у ній, для здійснення перерахунку пенсії.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, що підтверджується копією посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2) серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком на підставі частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

04.03.2019 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській з заявою про перерахунок пенсії за віком по заробітній платі, до якої надав довідку від 14.09.2018 № 123/12 про заробітну плату за період з 13.05.1986 по 31.05.1986, видану ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" (а.с. 9-10, 35).

Відповідач відмовив Позивачу в перерахунку пенсії відповідно до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", про що складено протокол № 11 від 12.03.2019, в якому зазначено, що для перерахунку пенсії Позивач надав довідку про заробітну плату від 14.09.2018 № 123/12, видану ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія", за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 13.05.1986 по 31.05.1986. Вказано, що з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час його перебування в зоні відчуження обчислюється тільки особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році і стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами. Тому право на перерахунок пенсії відповідно до статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" Позивач не має (а.с. 34).

Вважаючи відмову Відповідача у здійсненні перерахунку пенсії протиправною, Позивач звернувся з даним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що довідка, яка видана ДП "Чернігівнафтогазгеологія" від 14.09.2018 № 123/12, не може бути підставою для пільгового обчислення пенсії Позивачу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон № 796-XII).

В силу вимог частин першої-третьої статті 57 Закону № 796-XII обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Розмір пенсії за віком визначається за формулою, визначеною частиною першою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), а саме: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно частин першої та другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Абзацом другим підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846, передбачено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30.06.2000 (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Додатком 1 вказаного Порядку визначена форма довідки, яка, зокрема, передбачає назви первинних документів, їх місце знаходження, не заперечення проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у цій довідці.

З аналізу викладених норм слідує, що обчислення пенсії на підставі середньомісячного заробітку за роботу на територіях радіоактивного забруднення можливо лише на підставі довідки встановленої форми.

Зі змісту довідки виданої ДП "Чернігівнафтогазгеологія" від 14.09.2018 № 123/12 слідує, що вона складена на підставі табелю обліку робочого часу, що свідчить про невідповідність такої довідки встановленим вимогам, про що вірно вказано судом першої інстанції.

Відтак, дана довідка не є належним доказом отриманої заробітної плати Позивачем за період з 13.05.1986 по 31.05.1986, оскільки не відповідає вимогам зазначеного вище Порядку в частині зазначення обов`язкових реквізитів та відомостей, а саме: 1) назва первинного документу (табель обліку робочого часу) не містить найменування підприємства, назву структурного підрозділу, дату його заповнення; 2) не вказано місце знаходження первинних документів; 3) не зазначено відсутність заперечень проти проведення перевірки первинних документів за період, зазначений у довідці.

Пунктом 2.10 Порядку передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Колегія суддів вказує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії за період роботи до 01.07.2000 є підтвердження нарахування заробітної плати за цей період первинними документами (особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією). При цьому, на відміну від висновку суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що Відповідач наділений повноваженнями щодо здійснення перевірки змісту довідки про фактичну заробітну плату за роботу в зоні відчуження. Така перевірка здійснюється на предмет відповідності довідки первинним документам (згідно із пп.3 п.2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 3 червня 2020 року у справі № 376/1059/17-а.

Колегія суддів при розгляді апеляційної скарги вказує на імперативні приписи ч. 5 ст. 242 КАС України, якими передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що на підтвердження відомостей у довідці ДП НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" № 123/12 від 14.09.2018, на підставі якої Позивач претендує на перерахунок пенсії, останній не надав жодних належних доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та у встановленому порядку підтверджували відомості та складові, викладені в ній.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко