Справа № 320/1898/20
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1898/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Вовк І.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року (розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Державного підприємства «СЕТАМ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроексперт Груп», про визнання протиправними та скасування постанов, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020 року, ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування прийнятих відповідачем постанов у виконавчому провадженні №61353059: про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2020, про арешт майна боржника від 20.02.2020, про арешт коштів боржника від 20.02.2020, про опис та арешт майна (коштів) боржника, за яким описано та накладено арешт на автомобіль КІА, д.н.з.д.н. НОМЕР_1 від 21.02.2020 та постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка стверджує про протиправність спірних постанов з огляду на їхню невідповідність положенням чинного законодавства України.

Зокрема, позивачка наголошує на тому, що відповідачем всупереч вимогам статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» не встановлено у постанові про відкриття провадження від 20.02.2020 строку для добровільного виконання ОСОБА_2 виконавчого напису нотаріуса.

Крім того, вважає, що прийняття приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем постанови про арешт майна боржника, постанови про арешт коштів боржника та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника мало бути здійснено лише після встановлення факту одержання ОСОБА_2 постанови про відкриття провадження від 20.02.2020 та після встановлення факту невиконання нею у добровільному порядку вимог відповідного виконавчого документу.

У зв`язку з цим, вважає, що прийняття відповідачем 20.02.2020, тобто в один день, постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника, постанови про арешт коштів боржника та прийняття 21.02.2020 постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивачка звернула увагу на те, що відповідачем не було дотримано строків направлення їй постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.02.2020, а постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко О.П. взагалі не направляв позивачці.

Також зазначила, що на підставі постанови про арешт коштів боржника від 21.02.2020 відповідачем було накладено арешт на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк» для отримання коштів соціальної допомоги у зв`язку зі статусом потерпілої внаслідок ЧАЕС та інвалідністю ІІІ групи та на кошти, що знаходяться на картковому рахунку для виплати заробітної плати НОМЕР_3 в АТ «Укрсиббанк», що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки звернення стягнення на кошти соціальної допомоги та рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, не допускається.

Крім того, наголосила на тому, що відповідач перед прийняття спірної постанови повинен був з`ясувати приналежність відповідних рахунків до рахунків зі спеціальним режимом.

Також позивачка зазначила про те, що приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович протиправно вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3856, без належного підтвердження безспірності вимог ТОВ «Вердикт Капітал», що свідчить про протиправність відкриття відповідачем виконавчого провадження.

Позивачка повідомила, що відповідачем під час прийняття постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020 не було дотримано норми ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» в частині надання сторонам виконавчого провадження десятиденного строку для погодження вартості арештованого майна.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року адміністративний позов задовольнити частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ВП№61353059 від 25.02.2020.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем у справі подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційні скарги не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що 04.12.2020 приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3856, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є боржником за кредитним договором №0 від 29.05.2008, укладеним нею з Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк», перейменованим на Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс», перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», на загальну суму 157 072, 77 грн.

20.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича із заявою про відкриття виконавчого провадження від 20.02.2020 б/н.

У вказаній заяві третя особа просила першочергово звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль, марки - КІА, модель CEED, об`єм двигуна 1,6, рік випуску 2008, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, буд.56, ДП СЕТАМ.

За результатом розгляду вказаної заяви приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем 20.02.2020 було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61353059, якою, зокрема, стягнуто з позивачки основну винагороду приватного виконавця у розмірі 15 707, 27 грн.

Також 20.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем в рамках виконавчого провадження №61353059 було прийнято постанову про арешт майна, якою накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 173 074, 96 грн.

20.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем в рамках виконавчого провадження №61353059 було прийнято постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (рахунка), в тому числі на карткові та вкладні (депозитні) рахунки, як в національній валюті, так і іноземній, зокрема: Акціонерний банк «Кліринговий Дім» МФО 300647; Акціонерний банк «Укргазбанк» МФО 320478; акціонерний комерційний банк «Індустріальний» МФО 313849; Акціонерний банк «Південний» МФО 328209; Акціонерне товариство « А «Банк» МФО 307770; Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Радабанк» МФО 306500; Акціонерне товариство «Айбокс Банк» МФО 322302; Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Аркада» МФО 322335; Акціонерне товариство «Акціонерний банк «Конкорд» МФО 307350; Акціонерне товариство «Альпарі Банк» МФО 380894; Акціонерне товариство «Альтрабанк» МФО 320940; Акціонерне товариство «Альфа-Банк» МФО 300346; Акціонерне товариство «АПБанк» МФО 358048; Акціонерне товариство «Асвіо Банк» МФО 353489; Акціонерне товариство «Банк Авангард» МФО 380946; Акціонере товариство «Банк Альянс» МФО 300119; Акціонерне товариство «Банк Грант» МФО 351607; Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро» МФО 14352406; Акціонере товариство «Банк Портал» МФО 339016; Акціонерне товариство «Банк Січ» МФО 380816; Акціонерне товариство «Банк Траст-Капітал» МФО 380106; Акціонерне товариство «Банк Форвард» МФО 380418; Акціонерне товариство « Банк 3/4» МФО 380645; Акціонерне товариство «БТА Банк» МФО 321723; Акціонерне товариство «Вернум Банк» МФО 380689; Акціонерне товариство «Дойче Банк ДБУ» МФО 380731; Акціонерне товариство «ЄПБ» МФО 377090; Акціонерне товариство «Ідея Банк» МФО 3363410; Акціонерне товариство «ІНГ Банк Україна» МФО 300539; Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Глобус» МФО 380526; Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Зкмкльний капітал» МФО 305880; Акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» МФО 305299; Акціонерне товариство «КІБ» МФО 322540; Акціонерне товариство «Комінвестбанк» МФО 312248; Акціонерне товариство «Кредит Європа Банк» МФО 380366; Акціонерне товариство «Кредитвест Банк» МФО 380441; Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» МФО 300614; Акціонерне товариство «Кристалбанк» МФО 339050; Акціонерне товариство «Мегабанк» МФО 351629; Акціонерне товариство «МетаБанк» МФО 313582; Акціонерне товариство «МІБ» МФО 380582; Акціонерне товариство «Місто Банк» МФО 328760; Акціонерне товариство «Мотор-Банк» МФО 313009; Акціонерне товариство «ОТП Банк» МФО 300528; Акціонерне товариство «Ощпдбанк» МФО 30465; Акціонерне товариство «Перший Інвестиційний банк» МФО 300506; Акціонерне товариство «Піреус Банк МКБ» МФО 300658; Акціонерне товариство «Полтава-Банк» МФО 331489; Акціонерне товариство «Правекс Банк» МФО 380838; Акціонерне товариство «Прокредит Банк» МФО 320984; Акціонерне товариство`ПУМБ» МФО 334851; Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» МФО 300335; Акціонерне товариство «РВС Банк» МФО 339072; Акціонерне товариство «Сбербанк» МФО 320627; Акціонерне товариство «СЕБ Корпоративний Банк» МФО 380979; Акціонерне товариство «Сітібанк» МФО 300584; Акціонерне товариство «Скай Банк» МФР 351254; Акціонерне товариство «Таскомбанк» МФО 339500; Акціонерне товариство «Український банк реконструкції та розвитку» МФО 380883; Акціонерне товариство «Укрбудінвестбанк» МФО 380377; Акціонерне товариство «Укрексімбанк» МФО 322313; Акціонерне товариство «Укрсиббанк» МФО 351005; Акціонерне товариство «Універсалбанк» МФО 322001; Акціонерне товариство «Юнек Банк» МФО 322539; Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів» МФО 325268; Публічне акціонерне товариство «Банк Восток» МФО 307123; Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» МФО 380281; Публічне акціонерне товариство «Банк «Український капітал» МФО 320371; Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» МФО 380054; Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» МФО 325365; Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» МФО 328168; Публічне акціонерне товариство «Оксі Банк» МФО 325990; Публічне акціонерне товариство «Промінвестбанк» МФО 300012; Публічне акціонерне товариство «Розрахунковий центр» МФО 344443; Акціонерне товариство «Полікомбанк» МФО 353100; Приватне акціонерне товариство «Банк Фамільний» МФО 334840; Публічне акціонерне товариство «КомерційнийБанк» МФО 3803634 та всіх інших відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику, ОСОБА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 173 074, 96 грн.

20.02.2020 відповідач направив копії вищевказаних постанов разом із листами від 20.02.2020 №№2709, 2711, 2712, 2714,2713 рекомендованою поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором №109 на адресу ОСОБА_2 , що підтверджується фіскальним чеком від 20.02.2020 та списком згрупованих поштових відправлень із відбитком печатки установи зв`язку від 20.02.2020 .

Копії вказаних документів були отримані особисто позивачкою 25.02.2020, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням з відміткою про вручення поштового відправлення.

21.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем в рамках виконавчого провадження №61353059 було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою постановлено описати та накласти арешт на майно - автомобіль КІА CEED, ДНС НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1,6 м. куб., 2008 року випуску, НОМЕР_6 , сірого кольору.

Відповідальним зберігачем призначено ДП «СЕТАМ» в особі ОСОБА_3 .

25.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем в рамках виконавчого провадження №61353059 було прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою встановлено призначити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроексперт Груп».

Встановлено суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ТОВ «Євроексперт Груп» провести експертну оцінку описаного майна боржника, про що виготовити відповідний звіт.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження №61353059 від 20.02.2020, постанови про арешт майна боржника від 20.02.2020, постанови про арешт коштів боржника від 20.02.2020, постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.02.2020 та постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020, позивачка звернулась з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування

Надаючи правову оцінку матеріалам та обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404, в редакції, яка була чинна на момент прийняття спірних постанов) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема, на підставі таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріусів.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 2 статті 5 Закону №1404 приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону №1404 передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Частинами 7 - 8 статті 26 Закону №1404 визначено, що у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону №1404 арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються, зокрема, якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження (частина 5 статті 56 Закону №1404).

Згідно з частиною 1 статті 58 Закону №1404 майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині 8 статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Частиною 4 статті 58 Закону №1404 встановлено, що виконавець своєю постановою може передати майно на зберігання іншому зберігачу. Копія постанови вручається новому зберігачу, до якої додається копія постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 57 Закону №1404 визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону №1404 для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Частинами 4 - 5 статті 57 Закону №1404 передбачено, що у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Щодо посилання позивачки на те, що відповідачем всупереч вимогам статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» не встановлено у постанові про відкриття провадження від 20.02.2020 строку для добровільного виконавчого напису нотаріуса, колегія суддів зазначає наступне.

Також, на думку позивачки, прийняття приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем постанови про арешт майна боржника, постанови про арешт коштів боржника та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника мало бути здійснене лише після встановлення факту одержання ОСОБА_2 постанови про відкриття провадження від 20.02.2020 та після встановлення факту невиконання нею у добровільному порядку вимог відповідного виконавчого документу.

У зв`язку з цим, позивачка вважає, що прийняття відповідачем 20.02.2020, тобто в один день постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника, постанови про арешт коштів боржника та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника не відповідає вимогам чинного законодавства.

Проте, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та приходить до висновку щодо непереконливості такої позиції позивачки, оскільки положення Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIІ, на які посилається позивачка у позовній заяві, станом на дату прийняття спірних постанов не були чинні.

Так, Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIІ втратив чинність 05.10.2016 (крім статті 5 Закону, яка втратила чинність 05.01.2017), а тому положення вказаного нормативно-правового акта не підлягають застосуванню у даній справі.

При цьому, наголошує на тому, що чинний Законом №1404 не містить положень щодо обов`язку приватного виконавця перед вчиненням виконавчих дій, у тому числі, перед накладенням арешту на майно та кошти боржника, та опису його майна, встановлювати факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та факт вчинення боржником дій по добровільному виконанню відповідного виконавчого документу.

Окрім зазначеного звертає увагу на те, що обов`язок приватного виконавця щодо негайного накладення арешту на кошти та майно боржника після відкриття виконавчого провадження встановлений статтею 26 Закону №1404 (за умови наявності у заяві стягувача відповідної інформації про рахунки та конкретне майно боржника).

У зв`язку з цим, вважає, що накладення відповідачем арешту на майно та кошти позивачки одночасно у день відкриття провадження №61353059 та 21.02.2020 здійснення опису майна відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо посилання позивачки на те, що відповідач направив ОСОБА_2 постанови про арешт майна боржника від 20.02.2020 №61353059, постанови про арешт коштів боржника від 20.02.2020 раніше, ніж постанову про відкриття виконавчого провадження №61353059 від 20.02.2020.

Також, позивачка наголосила на тому, що відповідачем не було дотримано строків направлення їй постанови про опис та арешт майна (коштів боржника) від 21.02.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною першою статті 28 Закону №1404 визначено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 20.02.2020 рекомендованою поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором №109 направив на адресу ОСОБА_2 копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№61353059 від 20.02.2020, постанови про арешт майна боржника від 20.02.2020 №61353059 та постанови про арешт коштів боржника від 20.02.2020, що підтверджується фіскальним чеком від 20.02.2020 та списком згрупованих поштових відправлень з відбитком печатки установи зв`язку від 20.02.2020.

Отже, постанова про відкриття виконавчого провадження ВП№61353059 від 20.02.2020, постанова про арешт майна боржника від 20.02.2020 №61353059 та постанова про арешт коштів боржника від 20.02.2020 були направлені позивачці однією поштовою кореспонденцією.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника від 21.02.2020 була направлена відповідачем ОСОБА_2 24.02.2020 рекомендованою поштовою кореспонденцією з штрихкодовим ідентифікатором №778, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком від 24.02.2020 (т.1, а.с.148-149).

Колегія суддів зазначає, що оскільки постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника була прийнята відповідачем 21.02.2020 (п`ятниця), то її направлення 24.02.2020 (понеділок), тобто на наступний робочий день, який слідує після дати прийняття спірної постанови, відповідає вимогам ст.28 Закону №1404.

У зв`язку з цим, колегі суддів вважає, що відповідачем було дотримано порядок направлення вказаних спірних документів.

Щодо посилання позивачки на те, що на підставі постанови про арешт коштів боржника від 21.02.2020 відповідачем було накладено арешт на кошти, що знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_2 у АТ КБ «Приватбанк» для отримання коштів соціальної допомоги у зв`язку зі статусом потерпілої внаслідок ЧАЕС та інвалідністю ІІІ групи та на кошти, що знаходяться на картковому рахунку для виплати заробітної плати НОМЕР_3 в АТ «Укрсиббанк», що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки звернення стягнення на кошти соціальної допомоги та рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати не допускається.

Крім того, позивачка зазначили, що відповідач перед прийняття спірної постанови повинен був з`ясувати приналежність відповідних рахунків до рахунків зі спеціальним режимом, колегія судів зазначає наступне.

Як вбачається з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_7 від 12.04.2016, позивачка є пенсіонеркою, вид пенсії: по інвалідності ІІІ групи, потерпіла від аварії на ЧАЕС.

Згідно з довідкою від 28.01.215 №000670, виданої Київською обласною державною адміністрацією, ОСОБА_2 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії.

Відповідно до довідки про доходи №453510 від 05.03.2020, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду у Київській області, ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності.

Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Анекс Тур» від 03.03.2020 №08/20 виплата заробітної плати позивачки з 01.01.2019 проводиться на рахунок НОМЕР_8 , відкритий в АТ «Укрсиббанк».

Відповідно до частини першої статті 48 Закону №1404 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною другою статті 48 Закону №1404 передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини першої-другої статті 73 Закону №1404 стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання;3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом;4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.06.2012 №758 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.07.2012 за №1206/21518, рахунки із спеціальним режимом використання - рахунки, які відкриваються в Казначействі та його органах підприємствам, установам, організаціям для проведення розрахунків з надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот, з погашення заборгованості перед державним бюджетом, з повернення бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів (позик), у тому числі залучених державою (Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними радами, міськими радами) або під державні (місцеві) гарантії, з електронного адміністрування податків, для сплати заборгованості за електроенергію, для зарахування депозитних коштів та небюджетні рахунки розпорядників бюджетних коштів.

Дослідивши вказані норми, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстануції про те, що заробітна плата, пенсія по інвалідності та пенсія як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи не належать до переліку виплат, на які заборонено здійснювати стягнення та накладати на такі кошти арешт.

Крім того, наголошує на тому, що право виконавця на звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника встановлено статтею 68 Закону №1404, яка передбачає, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Укрсиббанк» листом від 25.02.2020 повідомило відповідачу про прийняття до виконання постанови про арешт коштів боржника ОСОБА_2 від 20.02.2020.

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» листом від 26.02.2020 №20.1.0.0.0/7-200226/5441 повідомило відповідачу про прийняття арешту.

Акціонерне товариство «Альфа-Банк» листом від 27.02.2020 вих.№05872/БТ-26-б/б повідомило приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку Івану Павловичу про прийняття до виконання постанови про арешт коштів від 20.02.2020.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у спірній постанові про арешт коштів боржника від 20.02.2020 міститься примітка, що арешт накладається на грошові кошти на рахунках, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що постанова про арешт коштів боржника від 20.02.2020 винесена відповідачем правомірно.

Щодо посилання позивачки на те, що вона має право запропонувати види майна, які необхідно реалізувати в першу чергу, однак відповідач, прийнявши спірні постанови про арешт майна та коштів та про опис та арешт майна (коштів), тим самим позбавив її такого права, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції критично ставиться до такої позиції позивачки, з огляду на таке.

Частиною п`ятою статті 48 Закону №1404 визначено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до вказаної норми право боржника запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу, виникає на етапі безпосередньої реалізації майна, а тому не впливає на факт прийняття відповідачем постанови про накладення арешту на майно боржника від 20.02.2020, оскільки за вказаним документом накладено арешт на все майно ОСОБА_2 .

Також, вважає непереконливими посилання позивачки на протиправне вчинення приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №3856 як на підставу, що свідчить про протиправність відкриття відповідачем виконавчого провадження №61353059, оскільки правомірність вчинення приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем не є предметом розгляду даної справи та виходить за межі позовних вимог у цій справі.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачкою під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність прийняття відповідачем постанови про відкриття виконавчого провадження №61353059, постанови про арешт майна боржника від 20.02.2020, постанови про арешт коштів боржника від 20.02.2020 та постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника, у той час як матеріали справи свідчать про те, що вказані документи прийняті приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем правомірно та з дотриманням вимог чинного законодавства.

У зв`язку з цим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції та не вбачає підстав для визнання спірних постанов протиправними та їх скасування.

Щодо правомірності прийняття постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, колегія суддів зазначає наступне.

Так, стверджуючи про протиправність постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020, позивачка зазначила, що відповідачем під час прийняття вказаного документу не було дотримано норми статті 57 Закону №1440 в частині надання сторонам виконавчого провадження десятиденного строку для погодження вартості арештованого майна.

Відповідач, обґрунтовуючи правомірність прийняття постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020, зазначив, що відповідно до заяви ТОВ «Вердикт Капітал» позивач та третя особа не надійшли згоди щодо визначення вартості майна.

У зв`язку з цим, відповідач вважає, що спірна постанова була прийнята правомірно, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 57 Закону №1404 визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 57 Закону №1404 встановлено, що у разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (частина третя статті 57 Закону №1404).

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 57 Закону №1404 у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Отже, з вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що визначення вартості майна боржника здійснюється за згодою сторін виконавчого провадження, яка має бути досягнута у десятиденний строк з дня винесення постанови про арешт майна боржника.

Проте, у разі проведення оцінки транспортного засобу боржника виконавець обов`язкового залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Як зазначено вище, 25.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем в рамках виконавчого провадження №61353059 було прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроексперт Груп».

Доручено суб`єкту оціночної діяльності - суб`єкту господарювання ТОВ «Євроексперт Груп», провести експертну оцінку описаного майна боржника, про що виготовити відповідний звіт.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем в рамках виконавчого провадження №61353059 було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою встановлено описати та накласти арешт на майно, а саме: автомобіль КІА CEED, ДНС НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1,6 м.куб., 2008 року випуску, НОМЕР_6 , сірого кольору.

Отже, в даному випадку 10-денний строк, встановлений ст.57 Закону №1404 сторонам виконавчого провадження для погодження вартості майна, на яке накладено арешт (тобто, автомобіль КІА CEED, ДНС НОМЕР_5 , об`єм двигуна 1,6 м.куб., 2008 року випуску, НОМЕР_6 , сірого кольору) почав свій перебіг з 22.02.2020.

Відповідачем долучено до матеріалів справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» по призначення суб`єкта оціночної діяльності у виконавчому провадженні, у якій третя особа просила приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича винести постанову про призначення експерта, спеціаліста - суб`єкта господарювання у виконавчому провадженні №61353059.

Відповідно до відбитку штампу вказана заява була подана до відповідача 23.02.2020.

У вказаній заяві третьою особою зазначено, що ТОВ «Вердикт Капітал» не дійшло згоди щодо визначення вартості майна та надає згоду на звернення стягнення на вказаний транспортний засіб позивачки.

Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що до вказаної заяви не додано доказів звернення ТОВ «Вердикт Капітал» до позивачки для вирішення питання щодо погодження вартості відповідного транспортного засобу та її відмови від погодження такої вартості.

При цьому, звертає увагу на те, що відповідно до інформації з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» ОСОБА_2 отримала постанову про опис та арешт майна боржника лише 26.02.2020, що свідчить про те, що фактично до цього часу позивачка не була обізнана про зміст вказаного документу та, відповідно, про можливість погодження з ТОВ «Вердикт Капітал» вартості транспортного засобу.

Водночас, заява ТОВ «Вердикт Капітал» з інформацією про відсутність згоди щодо визначення вартості майна була подана відповідачу вже 23.02.2020, що ставить під сумнів факт погодження між ТОВ «Вердикт Капітал» та позивачкою вартості транспортного засобу.

Крім того, звертає увагу на те, що останнім днем 10-денного строку, встановленого позивачці та ТОВ «Вердикт Капітал» для погодження вартості транспортного засобу є 02 березня 2020, у той час як спірна постанова була прийнята відповідачем 25.02.2020, тобто до спливу цього строку.

Отже, відповідач, прийняв спірну постанову, не дочекавшись закінчення 10-денного строку, встановленого позивачці та ТОВ «Вердикт Капітал» для погодження вартості транспортного засобу, що свідчить про те, що постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020 була прийнята передчасно, що є порушенням вимог Закону №1404.

Щодо посилання ОСОБА_2 щодо не направлення відповідачем на її адресу постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Так, колегія суддів не приймає до уваги зазначені вище посилання, оскільки відповідно до квитанції від 26.02.2020 та списку згрупованих поштових відправлень від 26.02.2020 спірна постанова 26.02.2020 рекомендованою поштовою кореспонденцією із штрихкодовим ідентифікатором №858 була направлена нам адресу позивачки.

При цьому, як вбачається з інформації з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта», рекомендована поштова кореспонденція із штрихкодовим ідентифікатором №858 особисто була вручена ОСОБА_2 29.02.2020.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстації, що постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 25.02.2020 прийнята відповідачем протиправно та підлягає скасуванню.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 205, 237, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль