Справа № 946/4565/20
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/4565/20
Провадження № 2-а/946/118/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 листопада 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

за участю секретаря: Нікітіної Ю.П.

представника позивача:Димченка К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 27.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №5 батальйону №3 Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пашечка О.В. (надалі - ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП) про скасування постанови серії ЕАМ №2832912 від 16.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі. Також просив стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору.

1.2. Позовна заява мотивована тим, що відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем правил дорожнього руху України, яке нібито виразилося у зупинці транспортного засобу ближче ніж 30 м від посадкового майданчика для маршрутних транспортних засобів. Крім того, вважав, що відповідачем неправомірно вимагалось пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб та посвідчення водія.

ІІ. Процедура

2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 27.07.2020 року, справа №946/4565/20 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.14).

2.2. 29.07.2020 року ухвалою судді позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.15).

2.3. 27.08.2020 року ухвалою суду замінено первісного відповідача - інспектора роти №5 батальйону №3 Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Пашечка О.В. належним відповідачем - Управлінням патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (надалі - УПП в Одеській області ДПП) (а.с.55).

2.4. 04.09.2020 року ухвалою суду витребувано докази з ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП та Управління житлово-комунального господарства Ізмаїльської міської ради (а.с.62).

2.5. З 07.09.2020 року по 05.10.2020 року суддя перебувала у черговій щорічній відпустці (а.с.66, 67).

ІІІ. Позиції учасників

3.1. Позивач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, направивши представника з належним чином посвідченими повноваженнями.

3.2. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та наполягав на його задоволенні на підставі викладених у ньому доводів. Додатково звернув увагу суду, що працівниками патрульної поліції не здійснювалися заміри відстані на місці вчинення правопорушення, що підтверджувало б факт зупинки автомобілю ближче ніж 30 м від посадкового майданчика для маршрутних транспортних засобів. Таким чином, на думку представника позивача, відповідачем не доведено належними доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Дана позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі №760/3696/16 та від 18.07.2019 року у справі №216/5226/16-а. Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП, оскільки відсутнє посилання на технічний засіб, яким здійснено відеозапис та фотографування, а тому надані відповідачем відеозаписи та фотографії не можуть вважатися належними і допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

3.3. Відповідач, будучи своєчасно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання представника не направив, надіславши пояснення у справі із додатками, якими просив адміністративний позов залишити без задоволення (а.с.34-46). Як вбачається із наданих пояснень, зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку №5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Такі відомості зазначаються в постанові, що виноситься у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, про що зазначив ВС у постанові від 14.02.2018 року у справі №536/583/17. Про те, що стаття 283 КУпАП не містить положень про обов`язкове зазначення в постанові доказів, що підтверджують факт порушення та вину особи, також зазначено у постанові ВС від 07.11.2019 року у справі №524/9162/16-а. Пункти 2.1 і 2.4 ПДР, а також ст.16 ЗУ «Про дорожній рух» визначають безумовний обов`язок водія при керуванні транспортним засобом мати при собі та на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а тому, на його думку, доводи позивача про те, що відповідач неправомірно вимагав пред`явлення документів, є безпідставними. Такого висновку дійшов ВС у постанові від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17. Також, позивачем в обґрунтування власної позиції не було надано жодних належних і допустимих доказів, які б спростовували факт зупинки його автомобіля ближче 30 м від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів. В той же час, стороною відповідача надано фото- та відеозапис, який підтверджує наявність в діяннях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Таким чином, вважав, що інспектором дотриманна процедура розгляду справи, постанова винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством. Позивач таким чином намагається уникнути встановленої законом відповідальності.

ІV. Релевантні джерела права та акти їх застосування

4.1. Конституція України

Стаття 19. […] Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

4.2. Кодекс адміністративного судочинства України (КАС України).

Стаття 2. Завдання та основні засади адміністративного судочинства

[…] 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 9. Змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі

1. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості […].

Стаття 73. Належність доказів

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення […].

Стаття 74. Допустимість доказів

1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом […].

Стаття 77. Обов`язок доказування

1. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

2. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин […].

5. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

4.3. Кодекс про адміністративні правопорушення України (КУпАП).

Стаття 8. Чинність закону про відповідальність за адміністративні правопорушення

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення […].

Стаття 122. Перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонений сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху

1. […] порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг […], зупинки, стоянки […] - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 251. Докази

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 252. Оцінка доказів

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 280. Обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність […].

Стаття 283. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі […].

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: […] технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) […].

4.4. Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року за №1395.

IV. Постанова по справі про адміністративне правопорушення

1. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

2. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП […]

5. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

4.5. Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.2003 року за №3353-ХІІ (надалі - Закон №3353-ХІІ)

Стаття 16. Основні права та обов`язки водія транспортного засобу

[…] Водій зобов`язаний:

мати при собі та на вимогу поліцейського […] пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

виконувати розпорядження поліцейського […], що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами

Стаття 41. Правила дорожнього руху

[…] Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

4.6. Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року за №1306 зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23.01.2019 року за №46.

Розділ 1. Загальні положення

Пункт 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділ 2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів

Пункт 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон) […]

Пункт 2.4. На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1

Розділ 15. Зупинка і стоянка

Пункт 15.9. Зупинка забороняється

[…] е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків

Розділ 33. Дорожні знаки

5.41.1 "Пункт зупинки автобуса". Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів.

Розділ 34. Дорожня розмітка

Пункт 1. Горизонтальна розмітка має таке значення:

[…] 1.17. - позначає зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі

4.7. Галузеві будівельні норми (ГБН) В.2.3-218-550:2010

Розділ 3. Терміни та визначення понять, познаки та скорочення

У цьому стандарті застосовано терміни та визначення понять, подані у ДСТУ 2935: організація дорожнього руху (далі - ОДР), видимість, оглядовість; ВБН В.3.2-218-193: об`єкт дорожнього сервісу; ДСТУ 2984: дорожні транспортні засоби (далі - ДТЗ), а також наступні:

[…] 3.4 зупинки маршрутного транспорту (зупинки) Відповідно обладнані на автомобільних дорогах місця зупинок для автобусів загального призначення, тролейбусів та маршрутних таксі.

3.5 зупинковий майданчик (напівмайданчик) Спеціально влаштований за межами проїзної частини дороги, на узбіччі, майданчик (напівмайданчик) з твердим покриттям за відповідними геометричними параметрами для зупинки відповідних маршрутних транспортних засобів.

3.6 посадковий майданчик Майданчик з твердим покриттям, який примикає до зупинкового майданчика і вищий за нього на 0,15 м - 0,25 м, призначений для очікування і висадки пасажирів маршрутного транспорту.

Розділ 4. Класифікація, основні розміри

4.3 Основними елементами зупинок є:

- зупинковий майданчик, який влаштовують на дорогах і на ділянках доріг у населеному пункті або зупинковий напівмайданчик, який допускається застосовувати за певних умов тільки в населеному пункті;

- посадковий майданчик;

- павільйон (при необхідності - згідно з 5.1.5);

- відповідні дорожні знаки, огородження та розмітка.

V. Оцінка та висновки суду

5.1. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, перевіривши їх доказами, суд приходить такого висновку.

5.2. У судовому засіданні встановлено, що 16.07.2020 року рядовим поліції батальйону ВОНС в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Башли М.Д. винесено постанову серії ЕАМ №2832912 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. Як вбачається з вказаної постанови, 16.07.2020 року о 15 год. 58 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Infiniti» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Авраамівській, 138 в м. Ізмаїлі Одеської області, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів (а.с.12).

5.3. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами.

5.4. Визначення доказів в справах про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований статтею 251 КУпАП. Зокрема, підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, показання свідків тощо. Доказом порушення не може бути візуальне спостереження працівником поліції.

5.5. Даний висновок співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 23.10.2019 року у справі №337/10134/17.

5.6. Обов`язок ж доказування правомірності накладення адміністративного стягнення на позивача у даній справі відповідно до ст.77 КАС України покладений на відповідача - суб`єкта владних повноважень.

5.7. На підтвердження факту зупинки позивачем транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів відповідачем надано відеозаписи та фотографії (а.с.43, 58, 89).

5.8. Як вбачається із відеозапису .mov, а також фотографій, досліджених у судовому засіданні, 16.07.2020 року автомобіль марки «Infiniti» реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зупинку на горизонтальній дорожній розмітці 1.17, яка позначає зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі, а також в зоні дії дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса».

Згідно з відеозаписом з нагрудної камери .mov відбувається розгляд справи.

5.9. Надаючи правову оцінку вказаним відеозаписам та фотографіям на предмет їх належності і допустимості, суд виходить з такого.

5.10. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться у нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

5.11. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

5.12. Приймаючи до уваги, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис та фотографування правопорушення, суд у відповідності до ст.74 КАС України приходить висновку про те, що вони не є допустимими доказами по справі.

5.13. Будь-яких інших доказів, що свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, відповідачем не надано. Оскаржувана постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, а тому, на думку суду, не є беззаперечним доказом вчинення ОСОБА_1 правопорушення.

5.14. За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2832912 від 16.07.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

5.15. При цьому, безпідставними є доводи відповідача про те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення лише у випадку фіксації правопорушення здійсненої у автоматичному режимі, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Вимоги ж до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режими, визначені частиною четвертою вказаної статті.

5.16. Дані висновки співпадають з позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016), 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 (К/9901/1403/17), 24.01.2019 року у справі №428/2769/17 (К/9901/1667/17) та 19.02.2020 року у справі №524/1284/17 (К/9901/15713/18).

5.17. Разом з тим, доводи позивача про те, що відповідачем неправомірно вимагалось пред`явлення документів, в тому числі реєстраційного документу на транспортний засіб та посвідчення водія, суд до уваги не приймає, оскільки системний аналіз наведених у розділі ІV правових норм, а саме пунктів 2.1 і 2.4 ПДР та ст.16 Закону №3353-ХІІ, дозволяє дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

5.18. Даний висновок співпадає з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17.

5.19. Прецедентна практика ЄСПЛвказує на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати мотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суд вважає за можливе не давати оцінку іншим доводам представника позивача, оскільки вони на висновки суду не впливають.

5.20. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до УПП в Одеській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, і закриття провадження по справі, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

VІ. Судові витрати

6.1. У відповідності до вимог ч.1 ст.139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420 гривень 40 копійок (а.с.1).

Керуючись ст.ст.2, 9, 73, 74, 77, 241-246, 286, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

2. Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2832912 від 16.07.2020 року, винесену рядовим поліції Відділу з організації несення служби в м.Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП Башли Миколою Дмитровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, - скасувати.

3. Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

4. Стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), витрати зі сплати судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

5. Копію постанови надіслати для відома до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:О.І.Бальжик