Справа № 120/1637/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03 листопада 2020 р. Справа № 120/1637/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Бошкової Ю.М.,
секретаря судового засідання: Драло В.О.,
представника відповідача: Іванова Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , ПОП СП "Колос"
до: Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
про: визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , ПОП СП "Колос" до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року адміністративний позов задоволено. Крім того, рішенням суду від 26.10.2020 року для вирішення питання про стягнення судових витрат на правову допомогу призначено судове засідання та встановлено представнику позивача строк для подання до суду доказів щодо розміру понесених судових витрат на правову допомогу, а відповідачу для подання відзиву з даного питання.

03.11.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява з детальним описом робіт (надання послуг) за договором про надання професійної правничої допомоги №01-23/20 від 07.04.2020 року.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, однак подали заяву про розгляд питання про стягнення витрат на правову допомогу без їх участі.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача заперечував щодо задоволення заяви про стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України понесені витрати на професійну правову допомогу.

Розглянувши заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення з питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на таке.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно абз.1 ч.3 ст.134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Як встановлено судом, в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача надано копії: договору про надання правової допомоги від 07.04.2020 року №01-23/20, акт наданих послуг №1 від 28.10.2020 року, рахунок на оплату №0023, рахунок на оплату 0065, тарифи на адвокатські послуги (додаток №1 до договору №01-23/20 від 07.04.2020 року).

Як свідчить договір про надання правової допомоги, його предметом є надання ОСОБА_1 правової допомоги адвокатом Гуравською В.Ю.

Пунктом 4.2 договору визначено, що гонорар складається з суми вартості наданої правової допомоги, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в Додатку №1 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до договору №01-23/20 від 07.04.2020 року тарифи на адвокатські послуги складають: юридична консультація, вивчення законодавства, підбір судової практики, виготовлення копій документів, упорядкування додатків, посвідчення копій, подання документів до суду, тощо 300 грн. за одну годину; час витрачений адвокатом на прибуття до місця проведення судового засідання та повернення до робочого місця адвоката 200 грн. за одну годину; робота зі складання документів 400 грн. за одну годину; представництво інтересів клієнта в судових засіданнях 500 грн. за одну годину.

Водночас, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, містить детальний опис наданих адвокатом послуг, кількість витраченого ним часу та розрахунок вартості таких послуг.

Так, надані послуги складаються із: юридичної консультації (3 консультації в ході судового процесу); опрацювання наданих клієнтом документів; зустріч з клієнтом, напрацювання та узгодження правової позиції майбутнього позову; вивчення законодавства та аналіз судової практики у подібних правовідносинах; складання позовної заяви; оформлення додатків до позовної заяви, посвідчення копій документів, виготовлення копій документів для Відповідача, надсилання матеріалів до суду; складання заяви про забезпечення позову та заяви про витребування доказів; представництво інтересів клієнта у судових засіданнях (6 засідань); час, витрачений адвокатом на прибуття До місця проведення судових засідань (6 засідань); опрацювання та аналіз відзиву на позовну заяву з додатками до нього; підготовка клопотання про допит позивача та третьої особи як свідків; підготовка та подання до суду доказів нанесення позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді.

Суд враховує, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року по справі №816/2096/17.

На підтвердження витрат в сумі 16300,00 грн. позивачем надано рахунок на оплату №0023 від 10.04.2020 року в сумі 5000,00 грн. та рахунок на оплату №0065 від 28.10.2020 року в сумі 11300,00 грн.

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року по справі №727/4597/19 у таких же правовідносинах зробив висновок про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, тому адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Статтею 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Водночас, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно з п.1-2 ч.1ст.19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є, зокрема:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено уст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року по справі "East/West Alliance Limited" проти України" зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Суд повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (п. 268, 269).

Відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 810/4749/15, підкреслено на необхідності детального аналізу та вивчення документів, поданих на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, з метою уникнення випадків її присудження за дублюючі одна одну послуги, які не мали впливу на хід розгляду справи та не потребували спеціальних професійних навиків.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що опрацювання наданих клієнтом документів; зустріч з клієнтом, напрацювання та узгодження правової позиції майбутнього позову; вивчення законодавства та аналіз судової практики у подібних правовідносинах; оформлення додатків до позовної заяви, посвідчення копій документів, виготовлення копій документів для Відповідача, надсилання матеріалів до суду; складання заяви про забезпечення позову та заяви про витребування доказів; опрацювання та аналіз відзиву на позовну заяву з додатками до нього; підготовка та подання до суду доказів нанесення позивачем витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI. Відповідно, здійснення вказаних видів роботи не можуть бути відшкодовані як витрати на професій

Крім того, суд зазначає, що вивчення документів та нормативних актів є невід`ємною частиною роботи щодо складання позовної заяви, а тому охоплюються саме витратами, понесеними на складання позову.

Щодо часу, витраченого адвокатом на прибуття до місця проведення судових засідань, суд зазначає, що представником позивача не надано жодних доказів, які підтверджують, що адвокатом дійсно був витрачений такий час.

Стосовно 9 годин часу адвоката, який вона використала для написання позовної заяви та стягнення 3600,00 грн., про що зазначено в п.5 Акту наданих послуг, суд зазначає, що для написання позовної заяви у даній категорії справ 9 годин є надто завищеним, тому суд вважає таку кількість годин зменшити в половину.

Відтак, стягнення з відповідача 1800,00 грн. є на думку суду достатньою сумою за написання позовної заяви, зважаючи на рівень складності даної справи.

Отже, заявлений до стягнення розмір витрат позивача на правову допомогу є частково обґрунтованим - у сумі 6200,00 грн. (відповідно до робіт, зазначених у п.1, частково п.5, п. 7, п. 8 та п.11, та витраченого на них часу).

Суд вважає, що понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 6200,00 грн. підтверджується належними та допустимими в розумінні КАС України доказами. Крім того, такий розмір є співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою, значенням справи для сторони.

Зазначене свідчить про наявність правових підстав для стягнення витрат, понесених позивачем на отримання правничої допомоги в сумі 6200,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України понесені витрати на професійну правову допомогу в розмірі 6200,00 (шість тисяч двісті) гривень.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення у повному обсязі виготовлене 05.11.2020 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна