Справа № 360/482/20
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року справа №360/482/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участі представника відповідача Костенко А.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. (у повному обсязі складено 10 червня 2020 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/482/20 (головуючий І інстанції суддя О.В. Захарова) за позовом Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.11.2019 року № , винесене відповідачем про зобов`язання сплатити штраф у розмірі 61 973, 78 грн., застосованих за затримку понад 30 календарних днів сплати податку на додану вартість у розмірі 309868, 90 грн. (т. 1 а.с. 1-3).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у справі № 360/482/20 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 05 листопада 2019 № , яким за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 57775,35 грн. зобов`язано Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» сплатити штраф у розмірі 11555,07 грн.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 05 листопада 2019 № , яким за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі в сумі 252093,55 грн. зобов`язано Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» сплатити штраф у розмірі 50418,71 грн. відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (т. 2 а.с. 80-85).

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 05 листопада 2019 року № в частині штрафної санкції у розмірі 11555 грн. 05 коп. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати податку на додану вартість за грудень 2017 року, якою встановлено порушення вимог п. 57.1, п. 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 309 868, 90 грн., що підтверджується актом перевірки від 16.10.2019 року.

Пунктом 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених п. 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Податковим кодексом України, такий платник податків притягується до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Також, посилається на постанову Верховного Суду від 03.04.2020 року у справі № 640/1091/19.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду не оскаржено.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача до судового засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що КП «Лисичанськтепломережа» зареєстроване як юридична особа, код за , місцезнаходження юридичної особи: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Тепла, буд. 17, як платник податків перебуває на обліку в ГУ ДФС у Луганській області.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 № 2а-1244/11/1270 стягнуто заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість, визначену платником податку у деклараціях за листопад-грудень 2010 року, у сумі 1279814,00 грн. за рахунок коштів, які перебувають у власності, з рахунків КП «Лисичанськтепломережа», та встановлено порядок виконання рішення суду у спосіб сплати даної заборгованості протягом 120 календарних місяців рівними частками, починаючи з 01.03.2011 по 01.03.2023 включно, в розмірі 10665,00 грн. щомісячно, зі сплатою останнього платежу в розмірі 10679,00 грн (т.1 а.с. 67-70).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 у справі № 2а-3842/11/1270 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» на користь Державного бюджету України суму податкового боргу з податку на додану вартість, визначену платником податку у деклараціях за січень-березень 2011 року, у розмірі 1751183,79 грн., встановлено порядок виконання рішення суду шляхом сплати податкового боргу рівними частками, починаючи з 01.06.2011 по 01.06.2021 включно, щомісячно по 14616,79 грн. (т.1 а.с. 74-75).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.12.2011 у справі № 2а-11365/11/1270 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» заборгованість з податку на додану вартість, визначену платником податку у деклараціях червень-вересень 2011 року, у сумі 482040 грн з рахунків платника податків, обслуговуючих такого платника податку, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом сплати податкового боргу рівними частками, починаючи з 01.01.2012 по 31.12.2021, у розмірі 4017,00 грн. щомісячно (т.1 а.с. 77-78).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012 стягнуто кошти КП «Лисичанськтепломережа» з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податку у деклараціях за жовтень-грудень 2011 року, у розмірі 1531762,00 грн на користь Державного бюджету України, розстрочено сплату податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1531762,00 грн строком на 240 календарних місяців, починаючи з березня 2012 року по лютий 2032 року включно, шляхом сплати щомісяця з березня 2012 року по січень 2032 року по 6382,00 грн., а у лютому 2032 року 6464,00 грн. (т.1 а.с. 81-84).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» кошти за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податків у деклараціях за січень-лютий 2012 року, в сумі 1406604,00 грн. з розрахункових рахунків, відкритих у банках, обслуговуючих КП «Лисичанськтепломережа» (т.1 а.с. 36-39).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.05.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012 встановлено спосіб і порядок виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012 шляхом надання КП «Лисичанськтепломережа» розстрочення виконання судового рішення строком на 240 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.05.2012 по 31.04.2032 включно у розмірі 5860,85 грн. щомісячно (т.1 а.с. 86-88).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 у справі № 2а/1270/7018/2012 стягнуто в доход Державного бюджету України кошти КП «Лисичанськтепломережа» в сумі 599471,00 грн. з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податків у деклараціях за квітень-травень 2012 року, та розстрочено КП «Лисичанськтепломережа» сплату в доход Державного бюджету України заборгованості з ПДВ у розмірі 599471,00 грн. строком на п`ять років (шістдесят місяців), починаючи з 01.10.2012 рівними частинами щомісяця (т.1 а.с. 89-92).

КП «Лисичанськтепломережа» до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області було подано звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.12.2016 № за листопад 2016 року (т.1 а.с. 97).

Податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2016 № 000718201 (форма Н) ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області до КП «Лисичанськтепломережа» застосовано штраф у загальній сумі 196277,75 грн. (т.1 а.с. 94-95).

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення податкове повідомлення-рішення від 04.10.2016 № 000718201 (форма Н) отримано уповноваженою особою КП «Лисичанськтепломережа» 07.10.2016 (т.1 а.с. 96 зв. бік.).

Податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2016 № (форма Н) ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області до КП «Лисичанськтепломережа» застосовано штраф у загальній сумі 13537,40 грн. (т.1 а.с. 98).

За рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення податкове повідомлення-рішення від 23.12.2016 № отримано уповноваженою особою КП «Лисичанськтепломережа» 26.12.2016 (т.1 а.с. 98 зв. бік.).

Податкові повідомлення-рішення від 04.10.2016 № 000718201 (форма Н) та від 23.12.2016 № (форма Н) у досудовому порядку врегулювання спору та у судовому порядку не оскаржувалися.

Посадовою особою ГУ ДПС у Луганській області на підставі підпунктів 19-1.1.1 та 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пунктів 76.1 та 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку КП «Лисичанськтепломережа» з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2017 року, в ході якої використано вищезазначену податкову звітність, судові рішення та бази даних ДФС України.

За наслідками камеральної перевірки складено акт від 16.10.2019 № 209/12-32-50-04/13401321, у висновках якого вказано: в порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, встановлених пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, КП «Лисичанськтепломережа» несвоєчасно сплачено податок на додану вартість у грудні 2017 року у сумі 309868,90 грн. при затримці понад 30 календарних днів: рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-1244/11 від 01.03.2011; рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а-3842/11 від 30.05.2011; рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 11365/11/1270 від 23.12.2011; рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а/1270/1188/2012 від 14.02.2012; рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а/1270/1188/2012 від 14.02.2012; рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 2а/1270/2628/2012 від 03.05.2012; податкове повідомлення-рішення від 04.10.2016 № 000718201 (форма Н), податкова декларація з податку на додану вартість від 20.12.2016 № , податкове повідомлення-рішення від 23.12.2016 № (форма Н). Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у грудні 2017 року у сумі 309868,90 грн. (т.1 а.с. 65-66).

На підставі акта від 16.10.2019 № 209/12-32-50-04/13401321 ГУ ДПС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 05.11.2019 № , яким до КП «Лисичанськтепломережа» застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 309868,90 грн. та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 61973,78 грн. Детальний розрахунок нарахованої штрафної санкції із зазначенням документа, на підставі якого виникло зобов`язання, дати погашення зобов`язання, кількості днів протермінування сплати, суми погашеного боргу та суми нарахованої штрафної санкції наведено у розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 05.11.2019 № (т.1 а.с. 63-64).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI.

У пункті 1.1. статті 1 Податкового кодексу України визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб підприємців протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5).

Статтею 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1).

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України окреслено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 20.1.4 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України визначено право податкового органу проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За наявним в матеріалах справи актом № 209/12-32-50-904/13401321 камеральна перевірка позивача з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2017 року проведена 16.10.2019 року.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктом 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України (в редакції на момент проведення перевірок) передбачено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. (п. 102.1 ст. 102 ПК України).

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Правилами пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України передбачено: у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем самостійно визначені грошові зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання податкових декларацій за період листопад-грудень 2010 року, січень-грудень 2011 року, січень-травень 2012 року. Цей податковий борг стягнутий з позивача за судовими рішеннями Луганського окружного адміністративного суду у справах № 2а-1244/11/1270, № 2а-3842/11/1270, № 2а-11365/11/1270, № 2а/1270/1188/2012, № 2а/1270/2628/2012, № 2а/1270/7018/2012. При цьому, цими судовими рішеннями визначений порядок їх виконання шляхом розстрочення КП «Лисичанськтепломережа» сплати податкового боргу.

Сплата податкового боргу за судовими рішеннями відбулася за платіжними дорученнями від 14.12.2017 № 2325, від 20.12.2017 № 2369, від 22.12.2017 № 2436, від 03.01.2018 № 3, від 02.10.2017 № 1765 та 30.11.2017 № 2209, від 06.12.2017 № 2253, які правомірно зараховані контролюючим органом у відповідності з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, внаслідок чого узгоджені грошові зобов`язання з податку на додану вартість сплачені КП «Лисичанськтепломережа» з порушенням встановлених законодавством строків, що є підставою відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу (т. 2 а.с. 9, 16, 19, 28-29, 40).

Також, КП «Лисичанськтепломережа» самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання податкової декларації з податку на додану вартість від 20.12.2016 № за листопад 2016 року.

За податковими повідомленнями-рішеннями від 04.10.2016 № 000718201 (форма Н) та від 23.12.2016 № (форма Н) та податковою декларацією з податку на додану вартість від 20.12.2016 № за листопад 2016 року сплата узгоджених грошових зобов`язань КП «Тепломережа» не здійснювалася. Погашення за вказаними узгодженими грошовими зобов`язаннями відбулось внаслідок зарахування сплачених позивачем коштів, які скеровані податковим органом згідно з черговістю його виникнення, тому сплата відбулась з порушенням встановлених законодавством строків.

Аналіз наведених положень та встановлених судом обставин справи свідчить про наявність з боку КП «Лисичанськтепломережа» складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання.

Проте, згідно норм Податкового кодексу України нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Дослідженням розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 05.11.2019 № 4 та постанов Луганського окружного адміністративного суду судом встановлено, що ГУ ДПС у Луганській області нараховано КП «Лисичанськтепломережа» штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань на загальну суму 11474,11 грн., визначених позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за період листопад - грудень 2010 року, за січень - березень 2011 року, червень - вересень 2011 року, січень 2012 року.

При цьому, зважаючи на строки подання податкової звітності з податку на додану вартість за період листопад - грудень 2010 року, за 2011 рік, січень 2012 року, дати граничного строку сплати грошових зобов`язань, визначених у цій податковій звітності, а також дату прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення від 05.11.2019 № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, суд встановив, що штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань у розмірі 11474,11 грн. прийняті відповідачем поза межами 1095 днів, тобто без врахування положень пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

З розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 05.11.2019 № 4 також вбачається, що ГУ ДПС у Луганській області нараховано КП «Лисичанськтепломережа» штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2016 № в розмірі 80,96 грн. Вказане повідомлення - рішення від 04.10.2016 № отримано КП «Лисичанськтепломережа» 07.10.2016, в порядку досудового врегулювання спору та до суду не оскаржувалось (т. 1 а.с. 17).

Отже, граничний строк сплати податкового зобов`язання наступив 18.10.2016, а спірне повідомлення-рішення, яким до позивача застосовані штрафні санкції, прийнято відповідачем 05.11.2019, тобто поза межами строку, встановленого статтею 102 Податкового кодексу України.

Доводи апелянта стосовно того, що дата, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф, є датою сплати узгодженого податкового зобов`язання, а не дата, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання є помилковим, оскільки норма пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Правову позицію, що штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань можуть бути нараховані в межах строку давності у 1095 днів, відлік якого починається із останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань неодноразово висловлено Верховним Судом у постановах від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі № 820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17, від 10.12.2019 року № 821/865/16.

Що стосується тверджень відповідача що постановами Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 у справі № 2а-1244/11/1270, від 30.05.2011 у справі № 2а-3842/11/1270, від 31.01.2012 у справі № 2а-11365/11/1270, від 14.02.2012 у справі № 2а/1270/1188/2012, від 03.05.2012 у справі № 2а/1270/2628/2012, від 27.09.2012 у справі № 2а/1270/7018/2012 було визначено інший строк сплати узгоджених грошових зобов`язань за податковими деклараціями з податку на додану вартість за період листопад-грудень 2010 року, за 2011 рік, січень 2012 року, суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 263 КАС України (у редакції до 15.12.2017 р.) обумовлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження можуть звернутися до адміністративного суду першої інстанції (незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист) із заявою про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення.

Положення статті 263 КАС України в системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації (статті 105 та 162 Кодексу), надають підстави зробити висновку, що процедура виконання судового рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, є самостійною процедурою, яка регулюється окремими нормами Податкового кодексу України (порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 Податкового кодексу України).

Зі змісту наведених законодавчих норм слід зробити висновок, що відстрочення застосовується як у процедурі примусового стягнення податкового боргу, так і під час добровільного погашення платником грошових зобов`язань. А відтак відстрочення є лише законодавчо передбаченою формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу; відстрочення не можна розцінювати як окремий спосіб погашення податкового боргу, що виключає можливість застосування інших заходів з примусового стягнення податкового боргу; використання інституту розстрочення не виключається і на стадії виконання судового рішення про примусове стягнення податкового боргу.

Суд звертає увагу, що, оскільки розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення податкового боргу, то відповідно при такому розстроченні має враховуватись стаття 100 Податкового кодексу України, яка містить правове регулювання з цього питання. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.

Постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості - податковий борг - несплачена сума узгодженого (самостійно задекларованого) грошового зобов`язання, та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати такого і таке правопорушення триває до часу погашення боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 805/4622/16-а, від 08 травня 2018 року у справі № 802/777/16-а, від 06.03.2019 у справі №2а-25767/10/0570 та від 23 квітня 2019 року у справі № 808/8492/13-а.

З викладеного також виходить, що нарахування пені здійснюється на самостійно узгоджене податкове зобов`язання, як вже зазначалось, наявність судового рішення про розстрочення такого не змінює його правової природи.

Проте, як вже вище вказано, нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи дати граничних строків сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за період листопад-грудень 2010 року, січень-грудень 2011 року, січень 2012 року, та податковим повідомленням - рішенням від 04.10.2016 № судом першої інстанції вірно встановлено, що податкове повідомлення-рішення від повідомлення-рішення від 05.11.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню в частині нарахування КП «Лисичанськтепломережа» штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань в сумі 57775,35 грн. у розмірі 11555,07 грн., оскільки таке нарахування здійснено за межами строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

В іншій частині податкове повідомлення-рішення від повідомлення-рішення від 05.11.2019 № є правомірним, оскільки нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, визначених КП «Лисичанськтепломережа» у податковій звітності з податку на додану вартість від 20.12.2016 № та податковим повідомленням-рішенням від 23.12.2016 № , здійснено ГУ ДПС України у Луганській області із дотриманням граничних строків для нарахування штрафних санкцій, визначених пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 205, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. у справі № 360/482/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 5 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Гаврищук

Л.В. Ястребова