Справа № 440/2971/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2971/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Оніщенко В.В.,

представника позивача - Магди В.А.,

представника відповідача - Предибайло А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2019 №№ , , , рішення від 27.12.2019 № в розмірі 28747,98 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2019 № Ф- на суму 190990,36 грн.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що господарські операції позивача, пов`язані з господарською діяльністю, мали реальний характер та належним чином підтвердженні первинними бухгалтерськими документами, а тому формування витрат позивачем ґрунтується на нормах Податкового кодексу України.

Ухвалою суду від 16.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №440/2971/20, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив відмовити в його задоволенні. У відзиві на позов відповідач наполягав на тому, що ГУ ДПС у Полтавській області діючи відповідно до приписів чинного законодавства України, правомірно сформувало спірні податкові повідомлення -рішення в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Полтавській області від 27.09.2019 № 284 та плану-графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб-підприємців фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС у Полтавській області Черновим С.Г. проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства про укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період із 01.01.2017 по 31.12.2018.

За результатами перевірки складено акт від 19.11.2019 № 1437/16-31-33-05-11/ НОМЕР_1 , згідно з яким під час перевірки встановлено наступні порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п. 177.2, пп. пп.177.4.1 пп.177.4.4 п. 177.4 пп. 177.5.3 п. 177.5 ст. 177 Податково кодексу України від 22.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, у результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на суму 187273,39 грн., в т.ч. за звітні (податкові) періоди за 2017 рік на 104671,46 грн. та за 2018 рік на 82601,93 грн.;

- п.2 частини першої ст.7 та частини 5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-V в результаті чого занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 190990,36 грн., в т.ч. за 2017 рік на 96489,48 грн. та за 2018 рік 94500,88 грн.;

- п.п. 1.1, п.п. 1.2, п.п. 1.4, п.п. 1.5 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового Кодексу України у результаті чого занижено податкове зобов`язання по військовому збору у сумі 14924,20 грн., а саме за 2017 рік в сумі 8480,96 грн. та за 2018 рік в сумі 6443,24 грн;

- п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, а саме: несвоєчасна сплата суми податкового зобов`язання, з військового збору у поданій податковій декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік по граничному терміну сплати 21.02.2019, фактично зобов`язання сплачено з затримкою на 1 день, сплачено 739,27 грн. військового збору (платіжним дорученням № 1019 від 22.02.2019);

- пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, а саме: порушення ведення обліку доходів та витрат, що призвело до включення до декларації про майновий стан та доходи за 2017-2018 роки перекручених даних.

На підставі акту перевірки від 19.11.2019 № 1437/16-31-33-05-11/ НОМЕР_1 ГУДПС в Полтавській області винесено:

- податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019 № з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами, за результатами річного декларування 187273,39 грн. та штрафна санкція 46818,35 грн;

- податкове повідомленні-рішення від 27.12.2019 № з військового збору 14924,20 грн та штрафна санкція 3731,05 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019 № , яким визначено штраф за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 739,27 грн;

- рішення від 27.12.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 28747,98 грн;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 27.12.2019 № Ф- на суму 190990,360 грн.

Позивач не погодився із вказаними рішеннями та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним взаємовідносинам суд дійшов до наступних висновків.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб суд зазначає наступне.

Відповідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремленні підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2 п.16 Кодексу платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ).

Згідно пп. 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 ПКУ до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Під час проведення перевірки у розрізі правильності визначення вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із отриманням доходів від здійснення підприємницької діяльності (зокрема, сформовані за рахунок витрат, пов`язаних з придбанням запасних частин до автотранспортних засобів, олив та ін.), відображених ФОП ОСОБА_1 в додатках до податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2017 та 2018 роки (додаток Ф2 за 2017 рік в сумі 2722717,42 грн., за 2018 рік в сумі 1988196,04 грн.) - встановлено їх завишення на 994946,61 грн.

ФОП ОСОБА_1 згідно додатків Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи задекларовано вартість придбаних товарно - матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції: за 2017 рік у сумі 1 762 377,50 грн.; за 2018 рік у сумі 1 323 253,00 грн.

Згідно наданих ФОП ОСОБА_1 під час проведення перевірки первинних документів, контролюючим органом проведено кількісний аналіз придбаних та реалізованих товарно матеріальних цінностей та як наслідок частково підтверджено суму витрат, понесених на придбання товарно-матеріальних цінностей (матеріали, запчастини, інструменти та ін.), що реалізовані на адресу покупців та використаю для надання послуг ремонту та за які платником податків отримано дохід, а саме: у 2017 році у сумі 1355400,49 грн. та у 2018 році у сумі 923533,40 грн.

На суму витрат в розмірі 406977,01 грн. за 2017 рік та на суму витрат розмірі 399699,60 грн. за 2018 рік відсутні документи, так як до складу витрат не включається вартість залишків ТМЦ.

Згідно із положеннями п. 44.2 ст. 44 ПКУ для обрахунку об`єкта оподаткування платних податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких місти посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Згідно наданих ФОП ОСОБА_1 первинних документів, а саме: податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017-2018 роки (з додатками), книги обліку доходів і банківських виписок, видаткових накладних, податкових накладних, актів виконаних робіт підтверджено суму витрат, понесених на придбання товарно - матеріальних цінностей (матеріали, запчастини, інструменти та ін.), що реалізовані на адресу покупців та використані для надання послуг ремонту: у 2017 році у сумі 1355400,49 грн та встановлено завищення в сумі 406 977,01 грн, у 2018 році у сумі 923533,40 грн та встановлено завищення в сумі 399 699,60 грн.

ФОП ОСОБА_1 згідно додатків Ф2 до податкових декларацій про майновий стан і доходи задекларовано вартість інших витрат, включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг: за 2017 рік у сумі 626 534,93 грн; за 2018 рік у сумі 287836,82 грн.

Позивач вказує, що протягом періоду, який перевірявся, не мав найманого працівника на посаді бухгалтера у зв`язку з чим позивач (Замовник) уклав із ФОП ОСОБА_3 ( рнокНОМЕР_2 ) (Виконавець) цивільно-правовий договір про надання бухгалтерських послуг. Виконання взятих на себе зобов`язань підтверджується актами наданих послуг. Загальна вартість бухгалтерських послуг за 2017 рік становить 258 000,00 грн. та за 2018 складає 236 500,00 грн.

Відповідно до пункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України витрати - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Згідно з пунктом 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів (для фізичної особи - підприємця), належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Таким чином вказаними нормами визначено, що фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування має право віднести до витрат звітного періоду, лише ті витрати які зазначені у цих правових нормах та безпосередньо пов`язані з отриманням доходів.

Згідно з підпунктом 14.1.36. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.231 пункту 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ФОП ОСОБА_1 (Замовник) уклав з ФОП ОСОБА_3 (Виконавець) договір про надання послуг з ведення бухгалтерського обліку № 1 від 05.01.2015 року, згідно умов якого Виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послуги в обсязі і на умовах, передбачених договором (реєстрація, накопичення, узагальнення та зберігання про діяльність суб`єкта підприємницької діяльності; підготовлення, підтвердження достовірності фінансових рахунків, звітів; складання податкових декларацій та іншої звітності; консультування та представництво від імені клієнта перед податковими органами; повне оброблення, підготовка та ведення даних із застосуванням програмного забезпечення; надання місця у web-мережі тощо), а Замовник зобов`язується оплатити надані послуги /а.с. 150-154/.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що оплата послуг Виконавця здійснюється щомісячно, в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця а бо готівкою. Вартість робіт і періодичність оплати визначається згідно виставлених рахунків.

На підтвердження виконання умов вказаного Договору позивачем надані суду акти наданих послуг, в яких сторонами визначена вартість наданих послуг - 21500 грн. щомісячно.

При цьому судом не встановлено, які завдання ставились замовником послуг перед виконавцем, чим обумовлювалась вартість таких послуг.

Документи, які б розкривали зміст наданих робіт та послуг та підтверджували їх виконання позивачу під час перевірки та суду під час розгляду справи надано не було.

Враховуючи встановлені судом обставини справи під час її розгляду, зокрема щодо формальності договору, укладеного позивачем з ФОП ОСОБА_3 та складених на його виконання документів, відсутність економічної складової та ділової мети таких операцій, а також відсутності у позивача первинних документів, які б розкривали зміст наданих робіт та послуг, суд приходить висновку про непідтвердженість задекларованих позивачем даних податкового обліку, що відповідно виключає право позивача формувати витрати за такими операціями.

Тобто, ФОП ОСОБА_1 завищено витрати за 2017 рік у сумі 158420,00 грн за 2018 рік у сумі 29850,00 грн. на придбання бухгалтерських послуг у іншого суб`єкта господарювання та відображених у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за відповідні періоди, чим порушено п.177.2, пп.177.4.3, пп.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755 - VI (зі змінами та доповненнями).

Бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на основних принципах, зокрема: нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів.

У відповідності до ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. У постановах Верховного Суду сформовано правовий висновок зводиться до того, що це положення однаково відноситься й до прав і обов`язків фізичної особи-підприємця (постанова Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 803/1860/16 (адміністративне провадження №К/9901/41369/18), від 26.03.2019 у справі № 810/5520/13-а (адміністративне провадження №К/9901/3239/1).

Таким чином, ФОП, з метою складання податкового обліку, використовує дані по кожній окремій господарській операції. На підставі саме даних первинного обліку підприємство відносить суми до складу доходу (податкового зобов`язання) та витрат.

Відповідно до п.п. 177.4.5 п. 177. 4 статті 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності та фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

За приписами ПК України підставами для віднесення до складу витрат сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг), використання у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат.

Таким чином, перевіркою встановлено завищення ФОП ОСОБА_1 величини витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів у 2017 році на суму у розмірі 565397,01 грн. та у 2018 році на суму у розмірі 429549,60 грн по причині включення до складу витрат, на придбання бухгалтерських послуг та завищення собівартості придбаних товарно-матеріальних цінностей, що реалізовані або використані у виробництві продукції, чим порушено п.44.1 ст.44, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України.

Так, згідно п. 177.2 ст. 177 об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Вказане безпосередньо вплинуло на правильність визначення суми оподатковуваного доходу за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, відображеного у додатках Ф2 до податкових декларацій про майновий стан та доходи за 2017-2018 роки, де встановлено заниження чистого оподатковуваного доходу у сумі 994946,61 грн. по причині завищення витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів в т.ч. за 2017 рік на 565397,01 грн. та за 2018 рік на 429549,60 грн.

З цих підстав, перевіркою правильності проведення остаточного розрахунку податку на доходи фізичних осіб контролюючий орган встановив наступне:

За 2017 рік, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає самостійній сплаті в сумі 104671,46 грн., в тому числі не відображено (задекларовано) суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає самостійній сплаті у розмірі 2900,00 грн. (частково відображено 7929,03 грн.) у рядку 10 «Податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно», у графі 6 рядку 10.7 «Податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно» Розділу ІІ Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, рядку 18 «Загальна сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб» та у рядку 22.1 «Сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року» Розділу VI Податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору та у рядку 1.5 «Сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податку за результатами звітного (податкового) року (рядок 1.1-рядок 1.2) ( сума переноситься до графи 6 рядка 10.7 декларації)» Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, та додатково визначено суму податку на доходи фізичних осіб із чистого доходу, який визначено перевіркою у сумі 101771,46 грн.

Заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 2900,00 грн. виникло по причині невірного заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік та додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи та відсутності нарахувань в індивідуальній картці платника податку.

При поданні до Управління у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік (нова звітна № від 06.02.2018 та податку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи (№ від 06.02.2018) Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою) ФОП ОСОБА_1 було занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає самостійній сплаті в розмірі 2900,00 грн. (рядок 1.5. розділу додатка Ф2 «Податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору»), графи 6 рядка 10.7 декларації про майновий стан і доходи) про що відображено в узагальненій відомості щодо результатів перевірки основних показників діяльності фізичної особи - підприємця за 2017 рік, чим порушено наказ Міністерства фінансів України від 02.10.2015 №859, в редакції наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 556) «Про затвердження ми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1298/27743, п.177.2, пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України.

За 2018 рік, що підлягає сплаті до бюджету ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає самостійній сплаті в сумі 82601,93 грн., в тому числі не відображено (задекларовано) суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає самостійній сплаті у розмірі 5283,00 грн. (частково відображено 3588,29 грн.) у рядку· 10 "Податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно», у графі 6 рядку 10.7 латок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті самостійно» Розділу ІІ Доходи, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, рядку 18 «Загальна сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб» та у рядку 22.1 «Сума податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного (податкового) року» Розділу VI Податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору та у рядку 1.5 «Сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податку за результатами звітного (податкового) року (рядок 1.1-рядок 1.2) ( сума переноситься до графи 6 рядка 10.7 декларації)» Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік, та додатково визначено суму податку на доходи фізичних осіб із чистого доходу, який визначено кою у сумі 77318,93 грн.

Заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 5283,00 грн. виникло по причині невірного заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік та додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи та відсутності нарахувань в індивідуальній картці платника податку.

При поданні до Управління у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік (нова звітна № від 28.01.2019 та додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи (№ від 08.02.2019) (Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою) ФОП ОСОБА_1 було занижено суму податку на доходи фізичних осіб, що підлягає самостійній сплаті в розмірі 5283,00 грн. (рядок 1.5. розділу ІІІ додатка Ф2 «Податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб/військового збору»), (графи 6 рядка 10.7 декларації про майновий стан і доходи) про що відображено в узагальненій відомості щодо результатів перевірки основних показників діяльності фізичної особи - підприємця за 2018 рік, чим порушено наказ Міністерства фінансів України від 02.10.2015 року №859 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 556) «Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.10.2015 за №1298/27743, п.177.2, пп.177.5.3 п.177.5 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV зі змінами та доповненнями, внесеними законами України. Відповідно до п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, у зв`язку з тим, дані перевірки свідчать про заниження ФОП ОСОБА_1 податкових зобов`язань - в перевірки контролюючим органом було визначено суму грошових зобов`язань із сплати по. на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за 2017 рік в 104671,46 грн та за 2018 рік в сумі 82601,93 грн. (у загальному 187273,39 грн).

Щодо суті встановлених під час проведення перевірки порушень правомірності винесеного рішення від 27.12.2019 № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платежів своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 28747,98 грн та вимоги про боргу (недоїмки) від 27.12.2019 № Ф- на суму 190990,36 грн суд зазначає наступне.

Обчислення сум єдиного внеску платників, які перебувають на загальній системі оподаткування, здійснюється на підставі даних річної податкової декларації про майновий стан та доходи, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб (п.4.5 роз. Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом ДПС від 09.09.2013 №455), то дані, в додатку Ф2 до Податкової декларації, повинні збігатися з даними, наведеними в додатку Податкової декларації і, відповідно, - з даними, зазначеними у звітності з єдиного (таблиця 1 додатка 5 Звіту з єдиного внеску до Порядку формування страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом ДФС від 14.04.2015 №454, зареєстрованим у Міністерстві юстиції У країни 20 вересня 2013 року за № 1628/24160).

З 01.01.2018 року Законом №1774 внесено зміни до п.2 частини першої ст. 7 Закону про ЄВ, при визначені бази нарахування єдиного внеску за 2018 рік сума отриманого доходу (прибутку), зазначена в декларації; ділиться на кількість місяців, протягом яких особа перебував на обліку як платник єдиного внеску.

Разом з тим, при визначенні бази нарахування єдиного внеску за звітний рік згідно з приписами абзацу другого пункту 3 розділу ІІІ Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449, сума отриманого доходу (прибутку), яка зазначена в Декларації, розподіляється на кількість місяців, протягом яких така особа перебувала на обліку як платник єдиного внеску та відображається у Звіті про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (далі - Звіт) згідно з додатком 5 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 N 435.

Відповідно до п.3 ст.7 розділу ІІІ Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» від 08. 07.2010 №2464- VI ( зі змінами та доповненнями), нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу за 2017-2018 роки, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб у сумі 109446,20 грн., а саме за 2017 рік у сумі 60161,27 грн., та за 2018 рік у сумі 49284,93 грн., на який нараховується єдиний внесок, встановлено його заниження у розмірі 994946,61 грн. по причині завищення витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів та як наслідок заниження чистого оподатковуваного доходу в т.ч. за 2017 рік на 565397,01 грн. та за 2018 рік на 429549,60 грн., згідно вище встановлених порушень.

Відповідно до положень Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Також, зазначеним Законом визначено, що єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, обрали загальну систему оподаткування нараховується на суму доходу (прибутку), утриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за жну особу за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).

Отже, базою нарахування єдиного внеску для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування без використання праці найманих працівників, є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, але не менше за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток) та не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону №2465 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п.2 ст.7 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для платників зазначених у п.4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали шену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за кожну особу за місяць, у якому отримано прибуток). Частиною 3 ст.7 цього закону встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску.

З 01.01.2016 року відповідно до п.2 частини першої ст.7 та частини 5 ст.8 Закону про ЄВ фізичних осіб-підприємців (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) єдиний внесок встановлюється у розмірі 22% на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо фізичною особою-підприємцем не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до частини четвертої ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VІ(із змінами та доповненнями), фізичні особи - підприємці незалежно від обраної системи оподаткування звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або особами з інвалідністю та отримують згідно із законом пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску винятково за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування. Водночас якщо такими особами самостійно визначено зобов`язання у звіті, то вони підлягають обов`язковій сплаті.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску ФОП ОСОБА_1 за 2017-2018 роки встановлено його заниження у сумі 190990,36 грн., а саме за 2017 рік у сумі 96489,48 грн. та за 2018 рік у сумі 94500,88 грн.

У відповідності до п.2 частини першої ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI (із змінами та доповненнями) базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для фізичних осіб-підприємців, крім тих які обрали спрощену систему оподаткування є суми доходу (прибутку), отриманого від - діяльності, що підлягає обкладенню податку на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдино внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). Частиною 3 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI встановлено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску. У відповідності до п.2 час першої ст. 7 та частини 5 ст.8 Закону про ЄВ для фізичних осіб-підприємців (крім тих які обрали спрощену систему оподаткування), згідно якої єдиний внесок встановлюється у розмірі - суми доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб. У зв`язку з вищевикладеним, ФОП ОСОБА_1 занижено єдиний внесок на загальну суму 190990,36 грн., а саме за 2017 рік у сумі 96489,48 грн. та за 2018 рік у розмірі 94500,88 грн.

Перевіркою правильності нарахування єдиного внеску у розмірі 24078,24 грн., за 2017 рік у сумі 13235,52 грн. та за 2018 рік у сумі 10842,72 грн. із суми доходу, на нараховується єдиний внесок у період 2017-2018 роки у розмірі 22%, задекларовано ФОП ОСОБА_1 , встановлено його заниження у сумі 190990,36 грн., в т.ч. за 2017 року в сумі 96489,48 грн. та за 2018 рік на 94500,88 грн.

Стосовно правомірності податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2019 з військового збору в сумі 14924,20 грн та штрафної санкції 3731, 05 грн, суд зазначає наступне.

Законом України № 1621 підрозділ 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями, доповнено пунктом 16-1, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року встановлено військовий збір. Водночас Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» (далі - Закон. який набрав чинності з 01.01.2015, оподаткування військовим збором подовжено до - чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил - (пункт 161 підрозділ 10 розділу ХХ Перехідних положень ПКУ).

Об`єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (пункт 177.2 статті 177 ПКУ) .

Перевіркою правильності визначення об`єкту оподаткування військовим збором, а саме - суми чистого оподатковуваного доходу, відображеного підприємцем в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік в розмірі 60161,27 грн., та в додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік в розмірі 49284,93 грн. встановлено його заниження у розмірі 994946,61 грн. по причині завищення витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів в т.ч. за 2017 рік на 565397,01 грн. та за 2018 рік на 429549,60грн, згідно вище встановлених порушень.

Внаслідок зазначеного, за результатами перевірки встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 на 14924,20 грн. суми військового збору, що підлягає сплаті до бюджету самостійно платником податків за результатами звітного року в декларації про майновий стан та доходи за 2017 рік в сумі 8480,96 грн. та за 2018 рік в сумі 6443,24 грн.

Щодо встановлених під час проведення перевірки порушень та правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення № від 27.12.2019, яким визначено штраф за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 739,27 грн суд зазначає наступне.

Фізичні особи - підприємці (крім тих що обрали спрощену систему) за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотки чистого оподатковуваного доходу. відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період.

Відповідно до п. 177.5 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені Податковим кодексом України для річного звітного податкового періоду. Податкова декларація за звітний (податковий) період, який дорівнює календарному року, подається платниками податків на доходи фізичних осіб - підприємців протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПКУ платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації про майновий стан і доходи, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого ПКУ для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених ПКУ.

ФОП ОСОБА_1 в поданій до ГУ ДФС у Полтавській області, Управління у м.Полтаві, декларації про доходи та майновий стан за 2018 рік (дата подання 28.01.2019 номер ) самостійно здійснено остаточний розрахунок військового за звітний податковий рік в сумі 739,27 грн. Граничний термін подання декларації про доходи та майновий стан за 2018 рік - 11.02.2019 (згідно з п.п. 49.18.5 п. 49.18 ст. 49 ПКУ 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року).

З урахуванням зазначеного, граничним терміном сплати самостійно визначеного підприємцем податкового зобов`язання з військового збору за 2018 рік є 21.02.2019 (відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України).

Фактично, ФОП ОСОБА_1 податкові зобов`язання з військового збору за 2018 рік в сумі 739,27 грн. остаточно сплачено у розмірі 739,27 грн. платіжним дорученням № 1019 від 22.02.2019. Станом на 01.01.2019, переплата із сплати податкового зобов`язання з військового збору від провадження діяльності відсутня. ФОП ОСОБА_1 було несвоєчасно, з порушенням на 1 день, сплачено 739,27 грн. військового збору.

Таким чином, ГУ ДПС у Полтавській області діючи відповідно до приписів чинного законодавства України, правомірно сформувало спірні рішення в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Отже, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 листопада 2020 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко