Справа № 332/1632/20
Суддя: Марченко Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1632/20
Провадження №: 2-а/332/42/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2020 р.
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Литвиненко І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
09 липня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 10.09.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього середовища Запорізької області Григоренко О.В. було складено протокол № 010286 про адміністративне правопорушення. Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 порушив правила видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах, а саме здійснив самовільну порубку дерев. 16.09.2019 року, 20.09.2019 року, 27.09.2019 року ним до державної екологічної інспекції у Запорізькій області було подано заяви щодо переносу розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату у зв`язку з тим, що дозвільні документи на видалення зелених насаджень знаходяться на розгляді у ЗМР. Лише при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи за позовом Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про відшкодування шкоди, заводної державі порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища ним було встановлено, що 08.11.2019 року було винесено постанову № 001309/02/07 про накладання адміністративного стягнення, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 153 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Позивач зазначає, що при розгляді адміністративної справи та винесенні постанови було грубо порушено його право бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення та докази, за наявності заяв про перенесення розгляду справи, у зв`язку із чим просить скасувати постанову № 001309/02/07 від 08.11.2019 року про накладання адміністративного стягнення відносно нього.
Згідно відзиву на позовну заяву начальник Державної екологічної інспекції у Запорізькій області вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Так, позивачем не обґрунтоване порушення його прав оскаржуваною постановою. В обґрунтування позовної заяви позивачем перелічуються лише нормативні положення КУпАП та КАС України. Крім того, з матеріалів адміністративної справи вбачається, що протокол складено уповноваженою особою з дотриманням нормативних положень Інструкції та положень статті 256 КУпАП. Аргументи відповідача про зворотне є не обґрунтованими та спрямованими на ухилення від встановленої законом відповідальності.
Ухвалою суду від 03.11.2020 року заяву ОСОБА_1 було задоволено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду для оскарження та поновлено строк для звернення до суду для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення № 001309/02/07 від 08.11.2019 року.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав вказаних у позові.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд закрити провадженні у справі у зв`язку із пропущеним строком для подачі позовної заяви.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав.
Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.
Судом встановлено, що 10.09.2019 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Григоренко О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення № 010286 за ст. 153 КУпАП.
Згідно даного протоколу, о 16 год. 09 хв. 10.09.2019 року ОСОБА_1 порушив порядок видалення дерев, кущів, газонів, квітників у населених пунктах, а саме здійснив самовільну порубку 18 дерев породи акації, каштан, абрикос, тополь, діаметри пнів спиляних дерев 41 см., 40 см., 43 см., 54 см., 53 см., 47 см., 55 см., 29 см., 33 см., 37 см., 74 см., 38 см., 52 см., 60 см., 40 см., 70 см., 80 см., 56 см. Документи на право вирубки на момент складання протоколу відсутні. Порубку здійснено за адресою: АДРЕСА_1 , що є порушенням Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітів у населених пунктах.
Згідно пояснень ОСОБА_2 вирішив самовільно видалити з території біля буд. АДРЕСА_1 сухі та звалені дерева аби не було шкоди для людей (а.с.21).
Постановою про накладення адміністративного стягнення № 001309/02/07 від 08.11.2019 року за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення від 10.09.2019 року № 010286, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 153 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.
Статтею 153 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об`єктів озеленення в межах населених пунктів, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об`єктами озеленення; пошкодження дерев і чагарників за межами населених пунктів, що не віднесені до лісового фонду, або їх незаконна порубка у вигляді штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи питання щодо правомірності дій відповідача при винесенні оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України та Законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідними органами на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та Законами України.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведення вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
На обґрунтування своїх позовних вимог щодо неправомірності винесеної відповідачем постанови ОСОБА_1 посилався на те, що відповідачем було грубо порушено його право бути присутнім під час розгляду протоколу, надавати пояснення та докази, адже про винесення постанови він дізнався лише 02.07.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи за позовною заявою Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про відшкодування шкоди, завданої державі порушенням законодавства про охорону навколишнього середовища. Крім того, він неодноразово подавав заяви про перенесення розгляду справи.
Так, 16.09.2019 року, 20.09.2019 року та 27.09.2019 року ОСОБА_1 подавав до державної екологічної інспекції у Запорізькій області заяви щодо переносу розгляду справи про адміністративне правопорушення на іншу дату у зв`язку з тим, що дозвільні документи на видалення зелених насаджень знаходяться на розгляді у ЗМР. Згідно заяви від 27.09.2019 року ОСОБА_1 просив перенести розгляд справи на 11.10.2019 року (а.с. 41,43,45).
Як зазначалося раніше, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена 08.11.2019 року. Згідно відмітки про доведення постанови до відома особи, щодо якої її винесено, копія постанови не була вручена особисто ОСОБА_1 , а була направлена рекомендованим листом 12.11.2019 року, що підтверджує доводи позивача про те, що він не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
При цьому відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 був повідомлений про дату розгляду справи, призначеної на 08.11.2019 року.
З урахуванням наведеного, у судовому засіданні було встановлено порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 268 КУпАП, а саме право бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення та докази.
Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи, що під час розгляду справи відповідачем не було надано доказів, які б спростовували свідчення позивача та підтверджували правомірність винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суд доходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.
Керуючись ст.ст.243- 246 КАС України, суд -
Позовні вимоги задовольнити.
Скасувати постанову № 001309/02/07 від 08.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .
Повний текст рішення буде виготовлено 06.11.2020 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н.В. Марченко