Справа № 420/2661/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2661/20
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020р. по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020р. ФОП ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до ГУ Держпраці в Одеській області, в якому просила визнати неправомірною та скасувати прийняту 20.03.2020р. ГУ Держпраці України в Одеській області Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №ОД069/1580/АВ/П/ТД-ФС у розмірі 94 460грн..

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що у період з 10.02.2020р. по 14.02.2020р. посадовими особами контролюючого органу проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 ..

За результатами вказаної перевірки складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовую найману працю за №ОД069/1580/АВ, у висновках якого встановлено порушення норм ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП, Постанови КМУ за №413 від 17.06.2015р. (допуск до робіт без оформлення трудових відносин) та п.2.21-1 глави 2 Інструкції №58.

На підставі встановлених порушень Головним управлінням винесено постанову за №ОД69/1580/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020р., якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 94 460грн..

Позивачка вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки сама перевірка проводилась безпідставно, акт інспекційного відвідування містить невірні відомості, а форма акту не відповідає нормам чинного законодавства.

Посилаючись на вказані обставини просила позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано постанову ГУ Держпраці в Одеській області за №ОД069/1580/АВ/П/ТД-ФС від 20.03.2020р. про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 94 460грн..

Стягнуто з ГУ Держпраці в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 944,6грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення на неї, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що Держпраця приймаючи оскаржувані рішення діяла не в межах та з порушенням чинних норм законодавства України, оскільки ФОП до інспекційного відвідування були надані усі необхідні документи на спростовування встановлених відповідачем порушень.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що наказом ГУ Держпраці в Одеській області за №151 від 7.02.2020р. затверджено проведення інспекційних відвідувань суб`єктів господарювання за переліком, в тому числі ФОП ОСОБА_1 (а.с.56). Підставою для прийняття зазначеного наказу став факт надання заступником начальника управління Павловським Р. службової записки від 7.02.2020р. (а.с.53-55) із переліком суб`єктів господарювання, які мають невідповідність орієнтовної чисельності працівників, що було встановлено під час інформаційно-роз`яснювальних заходів.

Так, 7.02.2020р. Держпрацею було видано направлення на здійснення інспекційного відвідування за №15/01-29-452 (а.с.9).

Інспекційне відвідування проводилось з 10.02.2020р. по 14.02.2020р., а за його результатами було складено Акт за №ОД069/1580/АВ від 14.02.2020р. (а.с.58-67). В акті перевірки встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 положень ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП, ПКМУ від 17.06.2015р. за №413 (допуск до робіт без оформлення трудових відносин) та п.2.21-1 глави 2 Інструкції №58.

На підставі встановлених порушень та за результатом розгляду справи про накладення штрафу, 20.03.2020р. Держпрацею прийнято оскаржувану постанову за №ОД69/1580/АВ/П/ТД-ФС (а.с.81-82), якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 94 460грн..

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень Держпраці, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.259 КЗпП України встановлено , що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному КМУ.

У відповідності до пп.6 п.4 Положення про Державну службу України з питань праці, затверджене Постановою КМУ за №96 від 11.02.2015р. (надалі - Положення №96), Держпраця відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно до пп.5 п.6 Положення №96, Держпраця для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про охорону праці» за №2694-ХІІ від 14.10.1992р., державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

За правилами ст.39 ЗУ «Про охорону праці», посадові особи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з нагляду за охороною праці мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Приписами ч.1 ст.6 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено підстави для здійснення позапланових заходів, а саме:

- подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

- перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

- звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Наказом Міністерства соціальної політики України за №1338 від 18.08.2017р. «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.12.2017р. за №1500/31368, затверджено форму акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю та припису про усунення виявлених правопорушень.

Згідно ч.2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення затвердженого постановою КМУ від 17.07.2013р. за №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що станом на 10.02.2020р. (на час проведення спірного інспекційного відвідування) на офіційному веб-сайті Держпраці оприлюднено Наказ Мінсоцполітики України «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів» від 18.08.2017р. за №1338, яким затверджено форму акту інспекційного відвідування.

Проте, в даній формі акту відбувається посилання на нормативно правовий акт, який визнано в судовому порядку нечинним, а саме на постанову КМУ за №295 від 26.04.2017р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Так, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019р. по справі за №826/8917/17 було визнано нечинною постанову КМУ від 29.04.2017р. за №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Тобто, судова колегія зазначає, що з 14.05.2019р. втратила чинність постанова КМУ від 29.04.2017р. за №295 «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому посилання на неї 14.02.2020р. у формі акта інспекційного відвідування не ґрунтується на законі.

Після визнання нечинною постанову КМУ за №295 від 26.04.2017р. «Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, КМУ прийняв нову Постанову за №823 від 21.08.2019р. «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю», якою було затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що в свою чергу, Мінсоцполітики України не внесло зміни до свого Наказу від 18.08.2017р. за №1338 «Про затвердження форм документів, що складаються при здійсненні заходів державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, зайнятість та працевлаштування інвалідів» або не прийняло новий наказ, яким затвердило би форму акту інспекційного відвідування з урахуванням змін законодавства

Тобто, судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що використання форми акту інспекційного відвідування, з посиланням в ньому на нечинну постанову КМУ за №295 від 29.04.2017р. не може вважатися правомірним та законним.

При цьому посилання на діючу Постанову №823 у описовій та мотивувальній частині акту не виключає того, що у вступній містяться посилання не недіючий підзаконний нормативно-правовий акт.

Що стосується встановлених Держпрацею порушень з боку ФОП ОСОБА_1 , то судова колегія виходить з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із акту інспекційного відвідування за №0Д069/1580/АВ від 14.02.2020р. (а.с.10-18), що ФОП ОСОБА_1 вчинено порушення ч.1 ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме ФОП ОСОБА_1 допущено робітників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до виконання робіт без оформлення трудових відносин.

Під час відвідування було сформовано вимогу за №ОД069/1580/ПД від 10.02.2020р. про надання документів про оформлення трудових відносин із вказаними працівниками (а.с.57).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що позивачкою було надано на підтвердження вказаного відповідні докази, що вказані особи надавали їй послуги на підставі цивільно-правових договорів, які були надані під час здійснення перевірки, а тому порушення з боку ФОП відсутні.

Так, в матеріалах справи наявна копія цивільно-правового договору №1 від 6.02.2020р. між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.68).

Так, у відповідності до п.1.1. договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги (виконати роботу) в обсязі і на умовах, передбачених цим договором, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги (роботи): чистка картоплі, чистка овочів (буряк, морква, цибуля), підготовка м`яса (відрізання плівки, кісток), риби (чищення луски, внутрішньої тельбухи) для подальшого приготування кухарем.

Згідно п.6.1. строком дії договору є момент виконання сторонами своїх зобов`язань.

За актом приймання-передачі №1 від 13.02.2020р. послуги були передані (а.с.69), а за видатковим касовим ордером оплата робіт була проведена (зворотній бік а.с.69).

Аналогічно оформлені цивільно-правові відносини і з ОСОБА_3 (а.с.70-71).

Отже, судова колегія зазначає, що позивачка перебувала із зазначеними особами у цивільно-правових, а не трудових відносинах.

Крім того, судова колегія звертає увагу на той факт, що ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження нікчемності правочинів, вчинених між позивачкою та вказаними особами. Відповідний факт, в силу ч.1 ст.204 ЦК України, яким встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, може бути встановлений лише судом, однак будь-яких рішень стосовно цього або посилань на такі рішення до суду не надано.

Апеляційний суд зазначає, що приписи чинного законодавство не забороняють позивачці укладати відповідні договори з фізичними особами, а обґрунтування протилежного відповідачем не наведено.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки посадові особи Держпраці під час проведення інспекційного відвідування дійшли помилкових висновків щодо наявності у діях позивачки порушень чинного трудового законодавства і поклало зазначені висновки в основу оскаржуваного рішення, повною мірою не дослідивши особливості проведення робіт та умов надання послуг.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2020р. залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Держпраці в Одеській області (65044, м.Одеса, просп.Шевченко, 2, ) на користь Державної судової адміністрації України (ЄДРПОУ) 38016923; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача №UA6081007; код класифікації доходів бюджету 22030101.) судовий збір у розмірі 1 416,9грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 5 листопада 2020р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв