Справа № 480/3898/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 листопада 2020 р.Справа № 480/3898/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Мельнікової Л.В.,

суддів - Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року по справі № 480/3898/20

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Сумської міської ради та її виконкому

про визнання бездіяльності протиправною, дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року позовна заява ОСОБА_1 до Сумської міської ради та її виконкому про визнання бездіяльності протиправною, дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди повернута позивачу.

Копія означеної ухвали отримана ОСОБА_1 02.10.2020 р. (а.с. 155).

07.10.2020 року на означене судове рішення ОСОБА_1 подана апеляційна скарга.

Одночасно з вимогами апеляційної скарги ОСОБА_1 заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання заявник, з посиланням на п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» зазначає, що враховуючи його майновий стан, - він є непрацюючим пенсіонером 70 років, та за призначеної субсидії, як свідчення незадовільного майнового стану, на підставі судової практики Другого апеляційного адміністративного суду, згідно якої його вже було звільнено від сплати судового збору просить звільнити його від сплати судового збору у даній справі.

Окрім того, відзначає, що має реєстрацію в Центрі реінтеграції бездомних осіб. Оскільки його не забезпечено особистим житлом, він несе додаткові витрати на винаймання житла, через що його дохід є меншим розміру прожиткового мінімуму, встановленого мінсоцполітики.

Вказує, що він є пенсіонером, а отже знаходиться під захистом Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», а отже відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини, Конституційного суду України, Верховного Суду, якими встановлено підстави звільнення від сплати судового збору, зокрема, особи, яка знаходиться під соціальним захистом держави, головним обов`язком якої, є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за чого такий збір з нього не може бути стягнуто.

Посилаючись на судову практику, ОСОБА_1 зазначає, що позивачі у справах про захист їхніх прав звільненні від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не лише в суді першої інстанції, а і на наступних стадіях цивільного процесу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 08.07.2011 р. № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI).

Згідно із п.п. 5 п. 3 ч. 2 статті 4 Закону № 3674-VI ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» установлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Конституційний Суд України у рішенні від 28.11.2013 року № 12-рп/2013 звертав увагу на те, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14.05.1981 р. № R (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступу до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (пп. 12 п. D).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005 р., пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26.07.2005 р., пункти 63-64).

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів», цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

За визначенням ст. 1 цього Закону споживач, це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника

Оскільки позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за вирішенням публічно-правового спору, підстави для застосування приписів Закону України «Про захист прав споживачів» та звільнення його від сплати судового збору відсутні, оскільки позивач в даній справі не має статусу «споживача» в розумінні означеного Закону.

Колегія суддів зазначає, що даний документ не посвідчує та не може посвідчувати річний дохід позивача, отриманий ним у 2020 році, оскільки означена квитанція датована 2016 роком.

До клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем доданий аркуш № 14 паспорту громадянина України, з якого вбачається, що 22.05.2015 року було зареєстровано його місце проживання - АДРЕСА_1 . (а.с. 14).

За даними мережі Інтернет за вказаною адресою дійсно розташований Центр реінтеграції бездомних осіб і громадян, котрі потрапили у скрутні життєві обставини і не мають приміщення, яке можуть використати для проживання, та в якому можуть бути зареєстровані, і звертаються до Центру за послугами притулку, проходять первинний медичний огляд, санітарну обробку, дезінфекцію, отримують безкоштовно вечерю (хліб, чай), забезпечуються ліжко-місцем, ковдрою, рушником, кухлем, милом, направляються для ночівлі у відповідні кімнати.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що із тексту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що своєю адресою позивач вказує АДРЕСА_2 , а також зазначає, що не отримує житлову субсидію на її утримання. При цьому, Декларацію про доходи і витрати особи, яка звернулася за призначенням житлової субсидії (в її копії), позивач до свого клопотання не надає. Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивач ОСОБА_1 не зазначає (не надає відповідні докази) про наявність витрат на оплату житла, які повинні (за їх наявністю) впливати на загальний розмір його доходів у тому випадку, якщо він орендує житлове приміщення.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_1 04.01.2012 року Пенсійним фондом України, позивач перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком /а.с. зворот 14/.

На підтвердження майнового стану позивач ОСОБА_1 надав суду квитанцію Сумської дирекції УАППЗ «УКРПОШТА» про виплату йому 07.12.2016 року пенсії у розмірі 2.404,71 грн (зворот а.с. 14).

Колегія суддів зазначає, що даний документ не посвідчує та не може посвідчувати річний дохід позивача, отриманий ним у 2020 році, оскільки означена квитанція датована 2016 року.

Повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця б/н від 06.08.2014 р., а саме, - про внесення 22.07.2014 р. до ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 , жодним чином не посвідчує розмір доходів, отриманих позивачем у 2020 р.

Таким чином, звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач ОСОБА_1 не надав жодних даних, які б посвідчували його матеріальне становище і, зокрема, розмір доходу, отриманого у 2020 р.

Відхиляючи доводи заявника щодо наявності підстав для звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги з посиланням на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI, відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу місцевого самоврядування, колегія суддів зазначає, що в даному випадку, позивачем у позовній заяві, окрім позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, заявлено інші вимоги немайнового характеру, які не підпадають під дію п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону № 3674-VI, а саме: про визнання протиправною бездіяльності та незаконними дій керівника Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради Стрижової А.В., а також про визнання протиправною бездіяльності та незаконними дій голови міста ОСОБА_2 та зобов`язання його вчинити дії.

Оскільки позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, тобто спір між позивачем та відповідачем у сфері публічно правових відносин, у колегії суддів відсутні підстави вважати, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх житлових прав. Доказів зворотного суду позивач ОСОБА_1 не надав.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені заявником в обґрунтування заяви про звільнення чи відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року по справі № 480/3898/20, та відмовляє у його задоволенні.

Колегія суддів роз`яснює позивачу ОСОБА_1 , що він не позбавлений можливості повторно звернутися до суду із клопотанням про його звільнення повністю або частково від сплати судового збору, про відстрочення або розстрочення сплати ним судових витрат на визначений строк, з наданням відповідних доказів, які б посвідчували його матеріальний стан.

На підставі наведеного, керуючись ст. 133, ч. 2 ст. 321 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 року по справі № 480/3898/20.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова