Справа № 540/374/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/374/20

Головуючий в 1 інстанції: Войтович І.І. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 04 травня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі:

апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта Гончаренко А.Ю.,

представників відповідача Луценко Л.А., Якуби С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про проходження публічної служби,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Національної поліції в Херсонській області, а саме: визнання протиправним та скасування наказу від 13 січня 2020 року № 29, в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнання протиправним та скасування наказу від 13 січня 2020 року № 7, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції; поновлення на службі в поліції на посаді старшого інспектора з контролю за обігом зброї дозвільної системи сектора превенції Каховського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області з 14 січня 2020 року.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року відмовлено у задоволені позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивача протиправно звільнено зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування.

В даному випадку, апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки висновкам службового розслідування про приховування позивачем слідів злочину та інсценування нападу на ОСОБА_2 потерпілим ОСОБА_3 .

Також, апелянт вважає, що він вжив усіх можливих заходів для врятування життя ОСОБА_3 та виклику поліції на місце події, шляхом надання відповідного наказу ОСОБА_2 зателефонувати у служби порятунку та поліцію.

При цьому, апелянт зазначає, що швидка допомога та поліція приїхали на місце події у максимально короткий термін, а також про те, що йому не оголошували підозри за вчинення злочину, шляхом залишення людини в небезпеці та ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані.

Також, апелянт зазначає, що жодні його дії не викликали суспільного резонансу, а факт перебування в стані алкогольного сп`яніння пояснюється тим, що у святковий день він не перебував на службі.

Крім того, на переконання апелянта, судом не зібрано доказів, які підтверджують причино-наслідковий зв`язок між його діями та смертю ОСОБА_3 , а тому відповідні тяжкі наслідки не можуть вважатись обтяжуючою обставиною.

В свою чергу, відповідачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу, з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволені позовних вимог, так як проведеним службовим розслідуванням встановлено вину позивача у вчиненні спірних дисциплінарних проступків, а тому його правомірно звільнено зі служби в поліції.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 січня 2020 року у ВІОС УКЗ ГУНП в Херсонській області надійшла інформація про можливу причетність старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВПГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до події, яка має ознаки складу кримінального правопорушення.

Наказом ГУНП від 02 січня 2020 року № 1 старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (посади).

Наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 03 січня 2020 року № 3 призначено службове розслідування за фактом можливої причетності старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до події, яка має ознаки складу кримінального правопорушення, та неналежного реагування, розкриття й розслідування особливо тяжкого кримінального правопорушення працівниками Каховського ВП ГУНП.

В даному випадку, в ході службового розслідування встановлено, що 01 січня 2020 близько 06:30 год. під час раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_2 здійснив декілька пострілів з мисливського карабіну у гр. ОСОБА_3 , внаслідок чого останнього госпіталізовано до реанімаційного відділення Каховської ЦРЛ, де у подальшому потерпілий помер.

На момент скоєння злочину підозрюваний ОСОБА_2 перебував в одній компанії з працівником Каховського відділу поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 .

Того ж дня гр. ОСОБА_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, 04 січня 2020 року у ВІОС УКЗ ГУНП надійшла інформація про відкриття слідчим відділом ТУ ДБР, розташованим у м. Мелітополь, кримінального провадження № 0000004 від 03 січня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, у відношенні старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Між тим, службовим розслідуванням встановлено, що 01 січня 2020 року о 06:37 год. до служби « 102» УОАЗОР ГУНП надійшло повідомлення від диспетчера Центру екстреної медичної допомоги Кравченко про те, що у них щойно виїхала карета швидкої допомоги за адресою: АДРЕСА_1 , де один громадянин спричинив вогнепальне поранення іншому громадянину, контактний номер телефону НОМЕР_1 . Інші обставини події невідомі.

Старший інспектор з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 у своєму поясненні зазначив, що він та його дружина ( ОСОБА_12 ) святкували Новий рік із ОСОБА_2 , його цивільною дружиною ОСОБА_14 та громадянином на ім`я ОСОБА_1 в нічному клубі «Сіті», де у ОСОБА_2 виник конфлікт із ОСОБА_3 .

Пізніше, зі слів ОСОБА_1 , вся компанія направилась продовжувати святкувати Новий рік до будинку, в якому проживають ОСОБА_2 та його цивільна дружина ОСОБА_14 . Під час святкування ОСОБА_2 розмовляв з кимось по телефону на підвищених тонах в іншій кімнаті, а потім вийшов на подвір`я. ОСОБА_1 через деякий час вийшов перевірити, де перебуває ОСОБА_2 . Спускаючись сходами, ОСОБА_1 почув хлопки, схожі на звуки піротехнічних виробів. У дворі ОСОБА_1 побачив, що на підлозі лежить ОСОБА_3 та підозріло хрипить. Також зі слів ОСОБА_1 , він наказав ОСОБА_2 викликати швидку. Інших обставин події він не бачив.

Отже, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не дотримався положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, безпосередньо виявивши подію, не вжив необхідних заходів для рятування людей, надання допомоги, не повідомив про подію, що загрожує особистій чи публічній безпеці, найближчий орган поліції, не забезпечив захист прав і свобод людини, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язкам, підірвало довіру до нього як носія влади, призвело до приниження авторитету поліції, викликало у громадськості підозру про причетність до вбивства гр. ОСОБА_3 працівника поліції, спричинило значний громадський резонанс, призвело до напруження в суспільстві, що підтверджується матеріалами службового розслідування.

Крім того, проведеним службовим розслідуванням встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 допомагав ОСОБА_2 приховувати сліди злочину, інсценувати напад на ОСОБА_2 із застосуванням особистої зброї потерпілого, що підтверджується протоколами допиту свідків. Крім того, у порушення ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 7. розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року № 893, надавав завідомо неправдиві пояснення, що є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку встановлені дисциплінарною комісією на підставі інформації про можливу причетність старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВП ГУНП старшого лейтенанта ОСОБА_1 до події, яка має ознаки складу кримінального порушення, статей з Інтернет видань, пояснень, наданих під час службового розслідування, інше.

На підставі висновків вищенаведеного службового розслідування, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 29 від 13 січня 2020 року за грубе порушення службової дисципліни, вимог ч. 1 ст. 8, пп. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 18, ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», п. п. 1, 3, 5, 6, ч. 3 ст. 1, ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, ст. ст. 38, 42 ЗУ «Про запобігання корупції», абз. 1, 2, 3, 8 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейський, затверджених наказом МВС України від 09 листопада 2016 року № 1179, що виразилось у недотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, невжитті необхідних заходів для рятування людини, ненаданні допомоги при безпосередньому виявленні кримінального правопорушення, неповідомленні про подію, що загрожує особистій чи публічній безпеці, найближчого органу поліції, незабезпеченні захисту прав і свобод людини, участі в приховуванні злочину та знищенні слідів злочину та речових доказів, інсценуванні нападу на ОСОБА_2 із застосуванням особистої зброї потерпілого, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює виконання ним своїх обов`язків, старшого інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи СП Каховського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції.

В свою чергу, реалізовано вищевказане дисциплінарне стягнення наказом Головного управління Національної поліції в Херсонській області № 7о/с від 13 січня 2020 року.

Не погоджуючись з правомірністю свого звільнення зі служби в поліції позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивача правомірно звільнено зі служби в поліції, з чим погоджується судова колегія, з огляду на наступне.

Так, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських та порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України».

В даному випадку, цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 2 встановлено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно ч. 1 ст. 11 Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 1 ст. 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Судовою колегією встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності звільнення позивача зі служби в поліції на підставі висновків проведеного службового розслідування від 11 січня 2020 року.

В даному випадку, з висновків проведеного службового розслідування вбачається, що на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення Присяги поліцейського, ЗУ «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ЗУ «Про Національну поліцію», а також інших підзаконних нормативно-правових актів, що регулюють діяльність поліцейських.

В свою чергу, щодо встановленого за наслідком проведення службового розслідування факту порушення позивачем Присяги поліцейського, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, вищевикладеними положеннями ЗУ «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

При цьому, зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, вбачається, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, колегія суддів вважає, що поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та які є несумісними із подальшим проходженням служби.

В даному випадку, службовим розслідуванням встановлено та сторонами у справі не заперечується того, що позивач у стані алкогольного сп`яніння приймав участь у подіях, які відбулись 01 січня 2020 року у м. Каховка та мали наслідком загибель громадянина ОСОБА_3 від нанесених йому вогнепальних поранень громадянином ОСОБА_2 .

Крім того, службовим розслідуванням з відібраних пояснень свідків встановлено, що позивачем у вказаних подіях вчинялись дії, спрямовані на приховування вчиненого ОСОБА_2 злочину.

При цьому, за вчинення вказаних дій позивачу також оголошено підозру у вчиненні злочину територіальним органом ДБР.

В свою чергу, вбивство ОСОБА_2 та участь позивача у вказаних подіях, а також інші дії поліцейських щодо фіксування злочину, спричинили масові акції протесту місцевих жителів м. Каховка проти свавілля поліцейських, які висвітлено на різних загальнонаціональних та місцевих сайтах новин, а також соціальних мережах в мережі Інтернет.

Внаслідок чого, колегія суддів погоджується з висновками суб`єкта владних повноважень, що вказана подія набрала значного резонансу та обговорення в суспільстві, а як наслідок вплинула на авторитет поліції.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими посилання апелянта на те, що зазначений суспільний резонанс виник не через його дії, так як сам факт активної участі поліцейського у відповідних подіях у стані алкогольного сп`яніння, які мали тяжкі наслідки у вигляді загибелі людини, вже свідчить про порушення позивачем тексту складеної ним Присяги.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що адміністративний суд не може надавати правову оцінку встановленим у ході службового розслідування діям позивача щодо приховування злочину, так як такі обставини мають розслідуватись у відповідному кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів зазначає, що сам факт наявності пояснень свідків про вчинення позивачем відповідного злочину та наявність відповідного кримінального провадження, на переконання колегії суддів, безумовно свідчить про те, що позивачем підірвано довіру суспільства та громадян до поліції.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками проведеного службового розслідування, яким встановлено факти порушення позивачем Присяги поліцейського.

При цьому, колегія суддів вважає вказані обставини достатньою підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В даному випадку, вищевказаний висновок колегії суддів відповідає правовій позиції Верховного Суду, що викладена в постанові від 29 жовтня 2018 року (справа № 826/17433/16).

В свою чергу, щодо встановлених у проведеному службовому розслідуванні інших фактів порушення позивачем службової дисципліни та вимог нормативно-правових актів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, службовим розслідуванням також встановлено, що позивачем не вчинено жодних дій, спрямованих на інформування поліції про вищевказані події, а також виклику медичної допомоги для врятування життя ОСОБА_3 .

При цьому, апелянт вважає, що він вжив усіх можливих заходів для врятування життя ОСОБА_3 та виклику поліції на місце події, шляхом надання відповідного наказу ОСОБА_2 зателефонувати у служби порятунку та поліцію.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

В даному випадку, всупереч вищевказаним вимогам та покладеним на позивача обов`язкам, позивачем не повідомлено про вищевказані події найближчий орган поліції.

Крім того, зазначений позивачем факт надання наказів ОСОБА_2 , на переконання колегії суддів, не може вважатись єдиною можливою формою надання допомоги потерпілому ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а також вважає, що позивача правомірно звільнено зі служби в поліції.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 04 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.