Справа № 461/7133/20
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/7133/20
Провадження №2/461/189/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці ДМС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил-

В С Т А Н О В И В:

03.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Галицької митниці ДМС у справі про порушення митних правил №1352/20900/20 від 25.08.2020 року.

В обґрунтування позову покликається на те, що 25.08.2020 року постановою Галицької митниці ДМС №1352/20900/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України і накладено стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Позивач зазначив, що не мав жодного умислу на вчинення порушення, передбаченого ч.3 ст.481 МК України, в його діях немає вини, як обов`язкової складової складу адміністративного правопорушення, оскільки неодноразово звертався до митних органів щодо вивезення транспортного засобу, однак був запевнений працівниками митних органів, що порушення строків тимчасового ввезення не буде вважатись порушенням під час дії карантину, і до відповідальності такі особи притягатись не будуть. ОСОБА_1 був позбавлений можливостей вивезти автомобіль вчасно з території України у зв`язку із введеним на території України та сусідніх країнах карантином та відповідними обмеженням. Оскільки, COVID-19 несе небезпеку для здоров`я та життя, ОСОБА_1 намагався вжити максимальних заходів, щоб не допустити поширення захворювання серед членів своєї родини та не порушувати карантинні обмеження, введені урядом України. З даною постановою не погоджується, вважає її незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а висновки митного органу не відповідають дійсності. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.09.2020 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

02.10.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник Галицької митниці ДМС заперечив щодо задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_1 звертався до Галицької митниці Держмитслужби із заявами щодо продовження строку перебування транспортного засобу на території у зв`язку із введення обмеження для в`їзду іноземцям до РП через пандемію коронавірусу. Листом Галицької митниці Держмитслужби від 22.07.2020 року №7.4/18.1/10/18932 зобов`язання ОСОБА_1 щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України продовжено митницею на 60 днів, тобто до 05.07.2020 року. Окрім того, наголошено, що при вивезенні транспортного засобу марки «BMW 560», р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 за межі митної території України необхідно буде подати до митного контролю та митного оформлення документи, які підтверджують наявність обставин, що обумовили неможливість своєчасного вивезення вказаного транспортного засобу. Однак, ОСОБА_1 24.07.2020 року під час перетину митного кордону України сертифікат ТПП про засвідчення неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу через обмеження встановлені карантином не надав, відтак перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше, ніж на десять діб, але не більше, ніж на двадцять діб. У задоволенні позову просив відмовити.

22.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача Галайський О.В. зазначив, що з доводами, наведеними у відзиві не погоджується, вважає їх безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу. Представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача в телефонному режимі щодо ситуації з поширенням коронавірусу та можливості виконання ним обов`язку щодо вивезення автомобіля та діяв у відповідності до рекомендацій та вказівок працівників Галицької митниці Держмитслужби. Окрім того, представник позивача не погоджується з твердженням відповідача, що ТПП та виданий нею сертифікат є єдиним належним органом та доказом існування обставин непереборної сили, оскільки наявність обставин непереборної сили підтверджено на законодавчому рівні. Відтак, просить задоволити позов у повному обсязі.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 24.07.2020 року, близько 13 год. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби по смузі руху «зелений коридор» прибув автомобіль марки «BMW 560», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який слідував з України до РП.

У ході митного контролю встановлено, що 16.03.2020 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України через митний пост «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби автомобіль марки «BMW 560», р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 в митному режимі «тимчасове звезення» терміном до 60 днів під зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу від 16.03.2020 № UA209060/2020/002019 до 06.05.2020 року.

Згідно бази даних Диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску в ПК АСМО «Інспектор», вищевказаний автомобіль за межі митної території України станом на 24.07.2020 року не вивозився, в будь-який інший митний режим ніж «тимчасове ввезення» не поміщувався.

Відповідно до ч.4 ст.380 Митного кодексу України, громадяни-резиденти, які перебувають на тимчасовому консульському обліку в консульській установі України за кордоном, мають право тимчасово ввозити на митну територію України під письмове зобов`язання про зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, один транспортний засіб особистого користування, що класифікується за товарною позицією 8703 (крім товарної підпозиції 8703 10) згідно з УКТ ЗЕД, та причіп до нього, що класифікується за товарною підпозицією 8716 10 згідно з УКТ ЗЕД (за умови ввезення разом із транспортним засобом), на строк, що не перевищує 60 днів протягом одного календарного року (який може бути як безперервним, так і з перервами), без сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів. Зазначені транспортні засоби можуть бути тимчасово ввезені на митну територію України за умови подання митному органу документів, що підтверджують право власності громадянина на такі транспортні засоби та їх реєстрацію на території відповідної країни.

Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Галицької митниці ДМС із заявами про продовження терміну тимчасового ввезення автомобіля марки «BMW 560», р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , що підтверджується відповідними заявами /а.с.9-10/.

Окрім того, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово телефонував до Галицької митниці ДМС, що підтверджується скріншотами відповідних дзвінків /а.с.16-18/.

Листом Галицької митниці Держмитслужби від 22.07.2020 року №7.4/18.1/10/18932 було надано відповідь, що зобов`язання, надане ОСОБА_1 щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України в термін до 06.05.2020 було продовжено митницею на 60 днів, термін тимчасового ввезення цього транспортного засобу на митну територію України вичерпано 05.07.2020 року /а.с.11-12/.

Окрім того, із вказаного листа вбачається, що при вивезенні транспортного засобу за межі митної території України необхідно буде подати до митного контролю та митного оформлення документи, які підтверджують наявність обставин, що обумовили неможливість своєчасного вивезення вказаного транспортного засобу, зокрема сертифікат про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий торгово - промисловою палатою України.

ОСОБА_1 під час перетину митного кордону України 24.07.2020 року, сертифікат ТПП про засвідчення неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу марки «BMW 560», р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 через обмеження встановлені карантином не надав, а також не надав будь - яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження неможливості своєчасного вивезення транспортного засобу за межі території України.

Таким чином ОСОБА_1 перевищив строк тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування на митну територію України більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб.

Статтею 103 МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.108 МК України з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу ( ч.1 ст.192 МК України).

Згідно норм ч. 6 ст.380 МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст.481 Митного кодексу України перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зокрема, згідно Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 № 657, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 жовтня 2012 за № 1669/21981 розділ VІІІ «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили», аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи;

документальне підтвердження - надання митному органу відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили;

обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події;

факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

У випадку, якщо факт аварії чи дії непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог митного законодавства повинна звернутися до митниці, яка здійснює контроль за цими транспортними засобами з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати такий транспортний засіб, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії непереборної сили.

Компетентними органами щодо засвідчення обставин непереборної сили законодавством витначено Торгово - промислову палату України та 25 регіональних торгово - промислових палат. Окрім того, слід зазначити, що існування ситуації із введенням карантину не є обставиною непереборної сили. Для цього потрібно звернутися до Торгово - промислової палати, отримати сертифікат ТПП про обставити непереборної сили, заявнику необхідно довести, що причинно - наслідковий зв`язок між зобов`язанням, які не можуть бути виконані та обставинами, на які особа покликається як на підставу неможливості виконати зобов`язання. Обов`язок доказування настання обставин непереборної сили покладено на заявника, який несе відповідальність за повне та належне оформлення заяви, достовірність викладених фанків, наданих документів, відомостей та доказів.

Однак ОСОБА_1 на момент перетину митного кордони України будь-яких відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії непереборної сили або протиправних дій третіх осіб не надав.

При зверненні до Галицької митниці ДМС Пачосік Р.В. покликався на неможливість виконання зобов`язання про зворотне вивезення транспортного засобу у зв`язку із установленим карантином та обмеженнями на території України та Республіки Польща, однак слід зазначити, що дійсно на території України запроваджено загальнодержавний карантин відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року, окрім того, відповідно до розпорядження КМУ №287-р від 14.03.2020 року «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю і припинення в них пішохідного сполучення» було тимчасово припинено роботу деяких пунктів пропуску, однак свою діяльність продовжували здійснювати окремі пункти пропуску, зокрема пункт пропуску «Краковець». ОСОБА_1 знаходився на території України, відтак мав можливість вивезти транспортний засіб за межі митної території України через пункти пропуску, які продовжували свою діяльність.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що постанову у справі про порушення митних правил №1352/20900/20 від 25.08.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.481 МК України, слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Згідно до ст. 139 КАС України, судові витрати належить залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Галицької митниці ДМС про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Городоцьким РВ УМВС України у Хмельницькій області 11.02.2010 року, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Галицька митниця Держмитслужби, адреса місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, .

Суддя Зубачик Н.Б.