Справа № 420/3687/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3687/20
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення індексації грошового забезпечення,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач/скаржник) звернувся до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправними дії щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року включно;

- стягнути індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року включно, беручи до уваги при розрахунку, базовий місяць - січень 2008 року в сумі 14 470,29 грн. з урахування відрахувань.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Проте , відповідачем, в порушення вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі Закон №1282-XII) та п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі Порядок №1078), за період роботи з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового доходу.

Позивач наполягає, що базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення повинен бути січень 2008 року, оскільки саме тоді відбулося підвищення його посадового окладу, що підтверджує лист директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 31 січня 2018 року №248/3/8/85.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року включно та зобов`язано вчинити дії щодо її нарахування та виплати.

В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи позов, у частині нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив із приписів законодавства, яке регулює спірні правовідносини та передбачає обов`язок ВЧ НОМЕР_1 проводити індексацію грошового забезпечення військ.

Відмовляючи в задоволенні вимог, пов`язаних із виплатою конкретної суми індексації та з визначенням базового місяця, суд першої інстанції вказав, що розрахунок індексації грошового забезпечення, як і визначення базового місяця, є компетенцією органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, у порядку письмового провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в частині встановлення місяця підвищення (базового місяця) січень 2008 року для проведення індексації, а також в частині стягнення заборгованості за даними виплатами в сумі 14 470,29 грн.

В обґрунтування апеляції ОСОБА_1 зазначає, що правовий пуризм через недопущення відступу від абзацу першого частини 4 статті 245 КАС України та віднесення питання нарахування індексації до дискреційних повноважень суб`єкта правозастосування, позбавляє права захисників країни ефективного способу відновлення свого права, навіть у випадках, коли суд одночасно встановлює факт порушення такого права. Як наслідок, на думку скаржника, ігнорування військовими частинами вказівок у рішенні суду порушує принцип юридичної певності та ставить під сумнів дієвість судової системи України, що має набагато більший суспільний інтерес, аніж принцип невтручання суду у дискреційні повноваження органу влади. При цьому, останній принцип не є абсолютним та не є презумпцією, хоча перші два (принцип юридичної певності та авторитету суду) є абсолютним принципом.

Скаржник вказує, що ВЧ НОМЕР_1 жодним чином не довела наявність обставин щодо неможливості встановлення базового місяця для перерахунку виплати індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

07 серпня 2020 року ВЧ НОМЕР_1 подала до П`ятого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач наголосив на тому, що зі зміною законодавства, яке відбулося після 2008 року, базовим місяцем обчислення індексу споживчих цін для індексації заробітної плати вважався місяць прийняття на роботу, місяць зростання грошових доходів населення, а також місяць підвищення заробітної плати, а тому жодним чином для позивача він не може бути встановлений з 01 січня 2008 року.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 у період з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року проходив військову службу у лавах Збройних Сил України, а саме у ВЧ НОМЕР_2 .

В період з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року йому не проводилось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством України, зокрема, Законом України від 06 лютого 2003 року №491-ІV «Про індексацію грошових доходів населення», постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», а також численними роз`ясненнями Міністерства соціальної політики.

ОСОБА_1 звернувся до командира ВЧ НОМЕР_2 із заявою від 12 листопада 2019 року, в якій просив:

нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року в сумі 14 460,80 грн.;

нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, на всю суму заборгованості, станом на дату повного розрахунку;

нарахувати та виплатити середній заробіток за період з 15 квітня 2017 року по дату повного розрахунку.

Також позивач просив надати йому: довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017року (в розрізі місяців та років з розбивкою по кожному виду) грошового забезпечення у відповідності до роздавальних відомостей); довідку про виплату або невиплату індексації грошового забезпечення за весь період проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 починаючи з 01 грудня 2016 року по 14 квітня 2017 року; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 про зарахування позивача до списків особового складу; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 про вступ ОСОБА_1 до виконання обов`язків за посадою; витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 про здачу справ та посади та виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_2 ; довідку про те, що позивач за період проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 не отримував відпустки відповідно до ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII.

22 квітня 2020 року ВЧ НОМЕР_1 видано позивачу довідку №138 про те, що відповідно до листа Директора Департаменту фінансів від 04 січня 2016 року (вих.№248/3/9/1/2), у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_2 з 01 грудня 2016 року по 17 квітня 2017 року індексація грошового забезпечення не виплачувалась.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Так, доводи та вимоги апеляційної скарги обмежуються незгодою позивача з судовим рішенням в частині відмови йому у визначенні базового місяця індексації - січень 2008 року та стягнення з ВЧ НОМЕР_1 , з урахуванням даного базового місяця, індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2016 р. по 14.04.2017 р. в сумі 14 470,29 грн.

Досліджуючи питання обґрунтованості як доводів скаржника так і аргументів суду першої інстанції, які слугували відмовою в задоволенні вказаної вимоги, колегія суддів встановила таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII.

Стаття 6 Закону №1282-XII визначає державні гарантії підвищення грошових доходів населення у зв`язку із зростанням цін.

Відповідно до ч.2 вказаної статті Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17 липня 2003 року №1078.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до п.5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Резюмуючи викладене, є підстави стверджувати, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи.

Слушно зауважити, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На момент виникнення спірних правовідносин, визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п.13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою апелянт пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України Кабміну України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою, з 01 березня 2018 року, встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, в період дії постанови №1294, з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тобто протягом періоду, який охоплює спірні правовідносини, розмір посадових окладів військовослужбовців був незмінним, а зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливала на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Відповідач, перебуваючи у статусі суб`єкта владних повноважень, на якого покладений обов`язок доказування правомірності своєї бездіяльності (ч.2 ст. 77 КАС України) не спростував доводи позивача про те, що саме з 01.01.2008 р. відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, що надає йому право вимагати при проведенні індексації враховувати цій місць як базовий.

Понад те, є важливим при вирішенні даної справи лист Міністерства оборони України від 31 січня 2018 року №248/8/85 з якого вбачається, що Міністерство соціальної політики України надало роз`яснення щодо порядку виплати індексації грошових доходів військовослужбовцям у 2018 році, за яким повідомило, що базовим місяцем для нарахування індексації є січень 2008 року (лист від 29 грудня 2017 року №122/0/66-17).

З урахуванням встановлених фактичних обставин та за аналізом викладених вище правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції помилково відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні вимог в частині обов`язку ВЧ НОМЕР_1 при нарахуванні індексації, враховувати базовий місяць - січень 2008 р.

Між іншим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що сума індексації, повинна бути встановлена відповідачем, позаяк відноситься до його компетенції.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні вимоги про встановлення базового місяця для нарахування індексації, ухвалено з порушенням норм матеріального права, що, відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України, тягне його скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визначення базового місяця при здійсненні індексації січень 2008 року.

Ухвалити в цій частині нове рішення, де абзац третій резолютивної частини викласти в такій редакції.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2016 р. по 14.04.2017 р. включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 06.11.2020 року.