Справа № 1.380.2019.006353
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006353 пров. № А/857/4127/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізка І.М.,

суддів Іщук Л.П., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника позивача Назарка А.Р.,

за участю представника відповідача Козоріз О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року, прийняте суддею Качур Р.П. об 11 годині 17 хвилині у місті Львові, повний текст складений 25.02.2020 у справі за позовом Приватного підприємства «ГЕОБУРПРОЕКТ» до Головного управління ДПС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ПП «ГЕОБУРПРОЕКТ» звернулося з адміністративним позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області, правонаступник Головного управління ДПС у Львівській області, від 15.07.2019 № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 12 816,66 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що дотримався свого обов`язку щодо своєчасного направлення в електронну систему документообігу податкової накладної, однак до завершення операційного дня йому не було надіслано квитанцію про прийняття податкової накладної або про відмову в її прийнятті, або про зупинення реєстрації податкової накладної. Відтак вважає, що не припустився протиправних дій у даному випадку, тому не підлягає притягненню до відповідальності.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 15.07.2019 № в частині застосування фінансових санкцій в сумі 12 816,66 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав всі покладені на нього обов`язки як на платника податків щодо направлення податкових накладних на реєстрацію у строк встановлений законодавством (чинним на час складення та направлення вказаних податкових накладних в ЄРПН). Вказав, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених ст. 120.1 ПК України, лише за наявності його вини. Як висновок зазначив, що платником податку доведено здійснення всіх передбачених законодавством дій для своєчасної реєстрації податкової накладної, що виключає склад податкового правопорушення та доводить безпідставність і протиправність податкового повідомлення-рішення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та прийнято рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначив, що відсутність квитанції у позивача і в органі ДПС свідчить про невідправлення або некоректне відправлення податкових накладних №1 від 08.04.2019 та №2 від 11.04.2019 на реєстрацію в ЄРПН 30.04.2019. Такі податкові накладні були зареєстровані в ЄРПН згідно квитанції про реєстрацію податкових накладних 15.05.2019. Також вказав, що податкова накладна №2 від 28.12.2019 після усунення виявлених порушень була зареєстрована в ЄРПН 18.01.2019, тобто з порушенням платником податку граничного строку, передбаченого ст.201 ПК України.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засідання вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, вимоги апеляційної скарги безпідставними, а тому просить залишити її без задоволення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що за наслідками проведеної перевірки відповідачем 15.07.2019 на підставі акта перевірки №5/13-01-52-12/39216802 прийнято податкове повідомлення-рішення від № про застосування до позивача штрафу в розмірі 10% в загальній сумі 12 816,66 грн. за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ (а.с.26). Спірне податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем згідно з викладеним у акті перевірки висновком про встановлення перевіркою фактів несвоєчасної реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних, чим порушено п.201.10 ст.201 розділу ІІ Податкового кодексу України.

Правове регулювання порядку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН встановлено нормами статті 201 Податкового кодексу України (надалі ПК України) та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (надалі - Порядок № 1246).

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий цього пункту).

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, як це передбачено абзацом сімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 затверджено Порядок № 1246, який на час виникнення спірних відносин діяв у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 204 (остання набрала чинності з 24.03.2018).

Цей Порядок визначає механізм внесення до ЄРПН відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї. Так, згідно з положеннями пунктів 2, 8 Порядку № 1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість - постачальником (продавцем) (крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку) відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця); платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 10, 11 Порядку № 1246).

Пунктом 3 Порядку №1246 встановлено, що операційний день в робочі дні триває з 8 до 20-ї години. Така тривалість операційного дня застосовується в цілях статті 201 ПК як встановлена спеціальною нормою, що регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС для реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до пункту 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 14 Порядку №1246).

В Порядку не міститься визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК України ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Також слід зазначити, що відповідно до абзацу тринадцятого пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи видно, що складену позивачем податкову накладну № 2 від 28.12.2018 15.01.2019 в операційний день (об 11:31:46) відправлено на реєстрацію в ДФС України (а.с.70). Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.01.2019 об 11:50:07 зазначено про неприйняття документа, податкової накладної № 2 від 28.12.2018. Причиною неприйняття зазначено таке: відомості про особу, яка склала податкову накладну не відповідають ЕЦП особи, що підписала даний документ.

Згідно повідомлення про доставку від 15.01.2019, податкова накладна відіслана на реєстрацію 15.01.2019 об 11:54:46. Тобто квитанція про неприйняття до реєстрації податкової накладної № 2 від 28.12.2019 прийнята податковим органом на чотири хвилини швидше, ніж остання була відіслана для такої реєстрації.

Станом на момент реєстрації податкової накладної, вона була скріплена підписом повноважної особи Перегінцем А.В., наявність повноважень якого підтверджується Рішенням засновника приватного підприємства «ГЕОБУРПРОЕКТ» від 03.01.2019 (а.с. 105), наказом ПП «ГЕОБУРПРОЕКТ» № Кп-33 від 04.01.2019 та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 19-24).

Також встановлено, що ПП «ГЕОБУРПРОЕКТ» 30.04.2019 в операційний день відіслано в ДФС України на реєстрацію податкові накладні від 08.04.2019 № 1 та від 11.04.2019 № 2. Вказане підтверджується долученим до матеріалів справи повідомленням з програмного забезпечення програми СОНАТА (скрін на а.с. 57-58). Такі відправлено до ДФС України об 10:08:21 30.04.2019 та 10:09:08 відповідно. У відповідь позивачу не приходило жодних повідомлень про прийняття чи неприйняття вказаних податкових накладних.

Далі, 15.05.2019 позивач повторно скерував на реєстрацію вказані податкові накладні о 05:32:42 та 05:32:44 відповідно, про що свідчать долучені до матеріалів справи скріни з програмного забезпечення програми СОНАТА (а.с. 56, 60). З квитанцій ДФС від 15.05.2019 встановлено, що податкові накладні № 1 від 08.04.2019 та № 2 від 11.04.2019 доставлено до ДФС України о 08:00:00 відповідно (а.с. 80 і 80 зворот).

Таким чином, позивач відправив податкові накладні на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України термін, а саме: податкову накладну № 1 від 08.04.2019, 30.04.2019 о 10:08:21 (а.с. 62), податкову накладну № 2 від 30.04.2019 направив 30.04.2019 о 10:09:08, тобто в межах операційного дня, який триває до 20:00 год.

Отже, платник податків, виконавши свій обов`язок щодо складання, підписання та направлення до податкового органу протягом встановлених ПК України строків податкових накладних не може нести відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за те, що такі податкові накладні були зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних після спливу граничних строків.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

За таких обставин, неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків (в даному випадку невчасна реєстрація податкових накладних) не повинно тягти за собою покладення на суб`єкта господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків.

З наведених матеріалів справи та правових норм випливає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні індивідуального акта діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 15.07.2019 № в частині застосування фінансових санкцій в сумі 12 816,66 грн. Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суд першої інстанції, рішення прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі №1.380.2019.006353 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 06.11.2020