Справа № 640/25788/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/592
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Київ № 640/25788/19

за позовомОСОБА_1
до ОСОБА_2 - керівника Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України у 2016-2017 рр.
провизнання протиправними дій
Суддя О.В.Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 - керівника Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України у 2016-2017 рр. про:

визнання протиправними, корупційними та дискримінаційними дії та бездіяльність керівника Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України ОСОБА_2 (а саме: систематичне порушення ним відносно звернень ОСОБА_1 встановленого порядку розгляду звернень громадян та вимог:

ст.ст. 19, 21, 24, ч. 3 ст. 25, ст. 28, ч. 3 ст. 32, ст. 40, ч. 4 ст. 41, ч.ч. 1,4 та 7 ст. 43, ст. 48, ст. 64 та ст. 68 Конституції України;

ч.ч.1 та 4 ст. 7, ч.1 ст. 9, ч.ч. 1,3 та 4 ст. 15, абз.3 та 7 ч. 1 ст. 18, абз. 2,5,6, 7, 8 та 9 ч. 1 ст. 19, ч.1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян";

п.п. 1, 3, 4, 11, 13 ч. 1 ст. 7, п.п. 1, 2, 3, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 44, п.п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 76 Закону України "Про державну службу ";

ч.1 ст. 22, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 38, ч.1 ст. 41, ч. 1 ст. 42, ч.ч. 3 та 7 ст. 53, ч.1 ст. 60 Закону України "Про запобігання корупції";

ч.1 ст.2, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні";

п. 10, п. 12, п. 13 ч. 1 та 3 п. 52, п. 183, п. 184, п. 192, абз. 1 п. 207 "Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1242;

ч.2 ст. 14 та ч.2 ст. 17 КАС України, які порушили охоронювані законом права, свободи та інтереси ОСОБА_1 , створили перешкоди для їх здійснення і спричинили їй матеріальні збитки в розмірі 139 649,28 грн. та 1159,70 дол.США, а також нанесли моральну шкоду в розмірі 113 529,11 грн.;

стягнення з ОСОБА_2 відшкодування нанесеної ним ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 113 529,11 грн. (в редакції заяви від 02.09.2020 р.)

Ухвалою суду від 28.09.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

21.10.2020 р. до суду надійшов відзив на позов.

30.10.2020 р. до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ознайомившись з клопотанням, матеріалами справи, суд дійшов висновку про їх достатність для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом МЗС України від 24.01.2014 №151-ос ОСОБА_1 переведено з 07.02.2014 з посади другого секретаря по посаді радника відділу перспективного партнерства Політичного департаменту МЗС України на посаду другого секретаря по посаді першого секретаря Посольства України в США на час довготермінового відрядження та відряджено з цього ж дня до посольства України в США.

Наказом МЗС України від 25.02.2016 №377-ос ОСОБА_3 відкликано в Україну 07.03.2016 у зв`язку з закінченням довготермінового відрядження.

ОСОБА_1 у вересні 2016 р. звернулась до суду з адміністративним позовом про: визнання протиправним зменшення суми 21.820,90 грн. МЗС України обсягу нарахованого грошового забезпечення другому секретарю по посаді першого секретаря Посольства України в Сполучених Штатах Америки ОСОБА_1 за період з 07.02.2014 по 07.03.2016 включно; стягнення з МЗС України на користь ОСОБА_1 недонараховану суму грошового забезпечення в сумі 21.820,90 грн. (з урахуванням передбачених законодавством України податкових відрахувань та зборів, а саме - податку на дохід, єдиного соціального внеску та військового збору), а також нараховані, проте не виплачені 242,74 грн. та 117 доларів США.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.02.2018 р. у справі №826/14366/16, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 р., присуджено до стягнення з Міністерства закордонних справ України на користь ОСОБА_1 242,74 грн., 117 доларів США.

У серпні 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправними, корупційними та дискримінаційними дії Міністерства закордонних справ України та його посадових осіб щодо виживання позивача зі служби, утисків, створення несприятливих умов для подальшого проходження служби та бездіяльність відповідача щодо забезпечення дотримання прав та законних інтересів позивача, виконання вимог чинного законодавства, а також рішень суду, що набрали законної сили та визнати протиправною бездіяльність відповідача у присвоєнні позивачу наступного дипломатичного рангу та зобов`язати його вирішити питання з присвоєнням їй дипломатичного рангу першого секретаря другого класу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.05.2019 р. у справі №826/9588/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.05.2020 р. у вказаній справі, залишеній без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2019 р. та постановою Верховного Суду від 27.08.2020 р., адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправними, корупційними та дискримінаційними дій Міністерства закордонних справ України і його посадових осіб, які пов`язані з проходженням ОСОБА_1 державної (дипломатичної) служби, у тому числі у довготерміновому відрядженні в Посольстві України в США, і тривають на час розгляду судом даної справи, та проявилися у затриманні присвоєння чергового дипломатичного рангу, достроковому відкликанні з довготермінового відрядження, позбавленні доступу до робочого місця і права на працю та можливості заробляти на життя, відмовах в зустрічі з керівництвом Міністерства закордонних справ України, відмові у ознайомленні з документами щодо проходження державної служби (у тому числі з висновками щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача та її дисциплінарною справою), відмові у проведенні обов`язкової атестації та щорічної оцінки позивача залишено без розгляду.

Також у серпні 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність Міністерства закордонних справ України щодо невиплати належного їй грошового забезпечення та відшкодування витрат на переїзд, пов`язаний з переведенням на роботу до іншої місцевості; стягнення невиплаченого грошового забезпечення за період з 08 березня 2016 року по 07 вересня 2017 року в сумі 112 957,43 грн. та 62 730,00 дол. США; стягнення витрат на переїзд позивача та членів її родини, у зв`язку з переведенням позивача на інше місце роботи у розмірі 1 042,70 дол. США; стягнення з на користь відповідних органів соціального забезпечення України суму соціальних витрат, що повинні були бути сплачені у зв`язку з виплатою заробітної плати другого секретаря по посаді першого секретаря Посольства України в США позивачу за період з 08 березня 2016 року по 07 вересня 2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.05.2019 р. у справі №826/9871/17 визнано протиправною бездіяльність Міністерства закордонних справ України щодо невиплати ОСОБА_1 належної їй заробітної плати, стягнено з Міністерства закордонних справ України на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з 08 березня 2016 року по 12 лютого 2018 року включно заробітну плату в сумі 139 406,54 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.05.2019 р. у вказаній справі, залишеною без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 р. та Верховного Суду від 17.09.2020 р., адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства закордонних справ України щодо невиплати ОСОБА_1 відшкодування витрат в іноземній валюті у розмірі 80 857,41 дол. США та відшкодування витрат на переїзд, пов`язаний з переведенням на роботу до іншої місцевості в рамках довгострокового службового відрядження та про стягнення цих коштів залишено без розгляду.

У вересні 2017 р. ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства закордонних справ України в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. та просила суд:

визнати протиправними і корупційними дії відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. та його посадових осіб, які брали участь у розгляді звернень ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 ;

визнати порушення вимог чинного законодавства України стосовно ОСОБА_1 , а саме:

1) Порушення Клімкіним П.А. : вимог абзацу 4 статті 7, абзаців 1 та 3 статті 15, абзаців 2, 5, 6, 7, 8 статті 19, абзацу 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян"; вимог пункту 1 статті 22, підпунктів 1) та 2) пункту 1 статті 60 Закону України "Про запобігання корупції"; вимог підпунктів 1) та 13) пункту 1 статті 7, підпунктів 1), 2), 3), 6), 7), 8), 9) статті 8, пунктів 4, 8 статті 44 Закону України "Про державну службу";

2) Порушення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 : вимог абзаців 1, 3 статті 15, абзацу 2, 5, 6, 7, 8 статті 19, абзацу 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян"; вимог пункту 1 статті 22, пунктів 1, 3 статті 44, підпунктів 1), 2) пункту 1 статті 60 Закону України "Про запобігання корупції"; вимог підпунктів 1) та 13) пункту 1 статті 7, підпунктів 1), 2), 3), 6), 7), 8), 9) статті 8, пунктів 4, 8 статті 44 Закону України "Про державну службу";

зобов`язати суб`єктів призначення посадових осіб державної служби України ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 ініціювати стосовно них дисциплінарні провадження та застосувати дисциплінарні стягнення за порушення цими посадовими особами вимог чинного законодавства України, а також надати ОСОБА_1 в письмовому вигляді інформацію про дати початку дисциплінарних провадження ( в 10-денний термін з дня отримання суб`єктами призначення копій відповідного судового рішення) та письмові звіти про результати проваджень (в місячний термін з дати їх завершення);

зобов`язати відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. у встановлений чинним законодавством України строк (30 діб) особисто надати ОСОБА_1 письмову відповідь по суті на такі питання:

1) "Прошу надати мені інформацію про результати планової щорічної оцінки моєї роботи на посаді другого секретаря на посаді першого секретаря Посольства України в США у 2015 році";

2) "Прошу надати мені інформацію про результати розгляду питання закріплення мене на посаді першого секретаря, посадові обов`язки за якою я результативно виконувала понад два роки";

3) "Прошу надати мені інформацію коли будуть виконані чинні рішення, винесені судами України на користь ОСОБА_1 , відповідачем за якими є МЗС України";

4) "Прошу надати мені інформацію, коли мене буде допущено на визначене робоче місце відповідно до чинного рішення суду України".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач відповідно до Закону України "Про звернення громадян" зверталась до відповідача із заявами щодо організації проведення з нею зустрічі та вирішення усіх проблемних питань. Однак відповідач відмовляв та ігнорував розгляд та вирішення питань, що містилися у зверненнях позивача. Позивачу надавались листи незрозумілого змісту, в яких була відсутня відповідь по суті, та які було надіслано з порушенням вимог Закону України "Про звернення громадян".

03.11.2017 р. від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить:

визнати протиправними дії відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. та його бездіяльність з невжиття заходів для припинення порушення законодавства своїми підлеглими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 і зобов`язати відповідача (відповідно до підпунктів 2), 5) частини четвертої статті 105 КАС України в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А., як суб`єкта призначення посадових осіб державної служби ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ініціювати стосовно них, згідно з приписом частини першої статті 68 Закону України "Про державну службу" дисциплінарні провадження за систематичне вчинення дисциплінарних проступків (а саме: перевищення службових повноважень і невиконання та неналежне виконання актів органів державної влади), а як суб`єкта-ініціатора подань про призначення посадових осіб державної служби ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - письмово поінформувати про факти порушення ними законодавства України Національне агентство з питань державної служби України та Кабінет Міністрів України;

відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 105 КАС України та частини третьої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" зобов`язати відповідача в особі Міністра закордонних справ Клімкіна П.А. у встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" місячний строк з часу винесення судом рішення по цій справі, згідно з вимогами підпункту 13 частини першої статті 7 Закону України "Про державну службу", за власним підписом надати ОСОБА_1 письмову відповідь по суті з інформацією про проходження нею державної служби, а саме про результати планової щорічної оцінки її роботи на посаді другого секретаря на посаді першого секретаря Посольства України в США у 2015 році та розгляду питання закріплення її на посаді першого секретаря, посадові обов`язки за якою вона виконувала понад два роки.

31.01.2018 р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, з урахуванням яких позивач просить:

Визнати протиправними дії відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. та його бездіяльність з неприпинення зловживань посадових осіб відповідача, які брали участь у розгляді звернень ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - зокрема порушення Клімкіним П.А. вимог частини четвертої статті 7 частин першої та третьої статті 15, абзаців 2, 5, 6, 7 та 8 частини першої статті 19, частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян", частини першої статті 22, пунктів 1) та 2) частини першої статті 60 Закону України "Про запобігання корупції", пунктів 1) та 13) частини першої статті 7, пунктів 1), 2), 3), 6), 7), а), 9) частини першої статті 8, частин четвертої та восьмої статті 44 Закону України "Про державну службу", пункту 157 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 "Про затвердження типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади" та бездіяльність Відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П. А. з невжиття заходів для припинення порушення своїми підлеглими ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 вимог частин першої та третьої статті 15, абзаців 2, 5, 6, 7 та 8 частини першої статті 19, частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян", частини першої статті 22, частин першої та третьої статті 44, пунктів 1) та 2) частини першої статті 60 Закону України "Про запобігання корупції", вимог пунктів 1) та 13) частини першої статті 7, пунктів 1), 2), 3), 6), 7), 8), 9) частини першої статті 8, частин четвертої та восьмої статті 44, пунктів 2), 3), 4), 5) частини другої 2 статті 63 Закону України "Про державну службу" і зобов`язати Відповідача (відповідно до пункту 4) частини першої статті 15 та пункту 4) частини другої статті 245 КАС України) в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. , як суб`єкта призначення посадових осіб державної; служби України ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , ініціювати стосовно них, згідно вимог частини першої статті 68 Закону України "Про державну службу", дисциплінарні провадження за систематичне (неодноразове) вчинення дисциплінарних проступків (а саме: перевищення - службових повноважень і невиконання та неналежне виконання актів органів державної влади), а як суб`єкта-ініціатора подань про призначення посадових осіб державної служби України ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - поінформувати про факти порушення ними законодавства України Національне агентство з питань державної служби України та. Кабінет Міністрів України;

відповідно до пункту 4) частини першої статті 5, пункту 4) частини другої статті 245 КАС України та частини третьої статті 15 Закону України "Про звернення громадян" зобов`язати Відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. у встановлений статтею 20 Закону України "Про звернення громадян" місячний строк з часу винесення судом рішення по цієї справі особисто надати ОСОБА_1 , згідно з вимогами пункту 13) частини першої статті 7 Закону України "Про державну службу", письмову відповідь по суті з інформацією про проходження нею державної служби, тобто про результати планової щорічної оцінки її роботи на посаді другого секретаря по посаді першого секретаря Посольства України в США у 2015 року та розгляду питання закріплення її на посаді першого секретаря, посадові обов`язки за якою вона результативно виконувала понад два роки.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/11676/17 від 28.03.2019 р. позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича щодо неналежного та несвоєчасного розгляду звернення ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року, яке отримано відповідачем 10 лютого 2017 року;

зобов`язано Міністерство закордонних справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року з урахуванням висновків даного рішення та надати обґрунтовану відповідь за результатами її розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2019 р. вказане рішення залишене без змін.

Під час розгляду вказаної справи встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 вересня 2016 року у справі № 826/5097/16 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства закордонних справ України щодо присвоєння ОСОБА_1 чергового дипломатичного рангу другого секретаря першого класу. Вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Міністерство закордонних справ України вирішити питання щодо присвоєння ОСОБА_1 чергового дипломатичного рангу другого секретаря першого класу. Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Вказане рішення суду набрало законної сили та в апеляційному чи касаційному порядку не оскаржувалось.

Окрім того, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року у справі № 826/5863/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 вересня 2016 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства закордонних справ України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства закордонних справ України щодо передчасного відкликання позивача з посади другого секретаря на посаді першого секретаря Посольства України США. Скасовано наказ Міністерства закордонних справ України від 25 лютого 2016 року № 377-ос про відкликання ОСОБА_1 , другого секретаря на посаді першого секретаря посольства України в США. У зв`язку із закінченням довготермінового відрядження. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

07 лютого 2017 року позивач, із урахуванням наявного рішення суду, звернулась до відповідача із заявою в якій поінформувала, з огляду на продовження чинності наказу Посольства України в США від 26 лютого 2016 року № 11 "Про завершення закордонного відрядження ОСОБА_1 ", про свою готовність провести зустріч з державним секретарем Міністерства ОСОБА_5 з питань визначення строків повернення її на робоче місце до Посольства України в США, виплати належного грошового забезпечення за період з 07 березня 2016 року по час звернення, які нею понесено внаслідок протиправного видання МЗС України наказу від 25 лютого 2016 року № 377-ос "Про відкликання ОСОБА_1 ". Водночас висловила прохання про надання на її поштову адресу відповіді на заяву із зазначенням місця та часу зустрічі у письмовому вигляді з дотриманням строків та вимог, встановлених статтями 15, 18-20 Закону України "Про звернення громадян".

Вказану заяву отримано відповідачем 10 лютого 2017 року.

16 червня 2017 року ОСОБА_10 підготовлено заяву, яку отримано відповідачем 19 червня 2017 року, в якій вона висловлює прохання про доручення відшкодувати їй не відшкодовані витрати понесені нею у 2016 році на придбання квитка для перельоту її та членів її родини за маршрутом Вашингтон-Київ, оригінал квитка було передано до бухгалтерії МЗС України під час особистої зустрічі 30 березня 2016 року.

Водночас позивач нагадала про свою готовність провести зустріч з державним секретарем МЗС України ОСОБА_5

21 липня 2017 року позивачем на додаток до службової записки від 29 лютого 2016 року та надісланих звернень від 04, 07, 11, 25, 30 березня 206 року, 01, 29 квітня 2016 року, 06, 19 та 30 травня 2016 року, 23 червня 2016 року, 01 вересня 2016 року, 23 листопада 2016 року, 07 лютого 2017 року та 16 червня 2017 року, звернулась із заявою до відповідача, яку ним отримано 24 липня 2017 року, в якій позивач прохала вжити позитивних заходів для припинення стосовно неї відкритих дискримінаційних заходів, дій та системних порушень чинного законодавства та надати відповіді на її звернення не направляти її звернення на розгляд тим особам, дії та рішення яких оскаржуються, надати результати планової щорічної оцінки роботи на посаді другого секретаря по посаді першого секретаря Посольства України в США за результатами 2015 року і вирішити питання щодо прирівняння її на посаді першого секретаря, посадові обов`язки за якою позивач результативно виконувала понад два роки, виконати винесені судами рішення, виплатити наявну заборгованість, та надати доступ до дійсного робочого місця та вирішити спірні питання....

10 березня 2017 року відповідачем підготовлено лист № 201/19-091-1050 за підписом директора Департаменту менеджменту персоналу ОСОБА_2, який направлено на адресу позивача 16 березня 2017 року, в якому зазначено про те, що у зв`язку із заявою ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року, вважали б за доцільне повернутися до розгляду порушеного у зазначеному зверненні питання після прийняття Вищим адміністративним судом України рішення за результатами розгляду касаційної скарги МЗС України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, оскільки ухвалою суду від 24 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження.

19 липня 2017 року відповідачем підготовлено позивачу лист № 201/19-091-2373, за підписом Державного секретаря ОСОБА_5, який направлено на її адресу 24 липня 2017 року, в якому зазначено про те, що 04 березня 2016 року позивачу були передані придбані Посольством України в США авіаквитки для повернення позивача та членів її сім`ї до України у зв`язку із завершенням довготермінового відрядження. Однак ОСОБА_1 повернула зазначені авіаквитки із власноручною приміткою про відмову ними скористатися. А тому відшкодування коштів, витрачених позивачем на авіаквитки, є неможливим. Водночас зауважено, що до розгляду порушеного у зверненні питання було б доцільно повернутися після прийняття рішення Вищим адміністративним судом України.

У листі № 201/19-091-3089 від 31 серпня 2017 року, за підписом Директора Департаменту менеджменту персоналу МЗС України ОСОБА_2, який направлено на адресу позивача 04 вересня 2017 року, зазначено про те, що у зв`язку із надходженням до МЗС України чергової заяви повідомляється про те, що відповіді на порушені питання неодноразово надавались Міністерством письмово із дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з вимогами наказу Міністерства закордонних справ України № 564 від 20 грудня 2017 року "Про тимчасовий розподіл обов`язків з координації та контролю діяльності структурних підрозділів апарату МЗС, Дипломатичної академії при МЗС, ДП "ГУКО" та редакції журналу "Зовнішні справи", Департамент менеджменту персоналу підпорядкований Державному секретарю ОСОБА_5

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Міністерством закордонних справ України правомірно надано відповіді на звернення Позивача за підписом Державного секретаря МЗС ОСОБА_5, та директора Департаменту менеджменту персоналу ОСОБА_2 який координується та контролюється Державним секретарем. При цьому, посилання позивача на те, що відповіді було надано саме тими особами, дії яких вона оскаржила, та що вказані особи не мали повноважень відповідати на звернення позивача, є безпідставними та жодним чином не підтверджено.

Разом з тим, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що надання відповіді на звернення позивача від 07 лютого 2017 року носило формальний характер, оскільки лист відповідача від 10 березня 2017 року № 201/19-091-1050 не ґрунтуються на ретельному дослідженні обставин і питань, які порушує заявник у своєму зверненні, не містить відповідей з належним обґрунтуванням на всі постановлені у зверненні питання, а саме: щодо місця та часу зустрічі державного секретаря ОСОБА_5 з позивачем з питань визначення строків її повернення на її робоче місце до Посольства України в США, зважаючи на набрання постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року законної сили та відсутності рішення касаційної інстанції про зупинення його виконання, та необхідності виплати позивачу належного їй грошового забезпечення за період з 07 березня 2016 року по час звернення з відповідною заявою.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що звернення позивача від 07 лютого 2017 року є повторним та що на нього неодноразово надавалась обґрунтована відповідь, оскільки повторними є звернення від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.

Разом з тим, як встановлено судом, позивач вперше звернулась до відповідача з питань виконання рішення суду, яким є постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року та здійснення, у цьому зв`язку, державним секретарем Міністерства особистого прийому позивача.

Суд зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що відповідачем дійсно неодноразово наголошувалось позивачу на необхідності прибуття до Департаменту менеджменту персоналу Міністерства, однак з підстав виконання вимог щодо повернення паспортів та здійснення розрахунку, проте ніяк не з підстав наявності судового рішення та необхідністю його виконання чи невиконання.

При цьому, судом акцентується увага на тому, що відповідь на звернення позивача від 07 лютого 2017 року хоч і було виготовлено у строк, визначений чинним законодавством, однак несвоєчасно було направлено на адресу відповідача, що підтверджується штампом вихідної кореспонденції, який містяться на конверті.

Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача стосовно того, що звернення позивача від 16 червня 2017 року та 21 липня 2017 року є повторними та які було розглянуто відповідачем по суті раніше з наданням обґрунтованої відповіді, а тому вони не підлягали розгляду.

Із системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача яка проявилась у формальному та несвоєчасному розгляді звернення позивача від 07 лютого 2017 року....

За таких обставин суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: розглянути по суті звернення позивача від 07 лютого 2017 року з наданням обґрунтованої відповіді.

На думку суду, відповідачем не було доведено правомірність своїх дій під час розгляду звернення позивача від 07 лютого 2017 року, з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, що є підставами для часткового задоволення позовних вимог...

Окрім того, судом не встановлено обставин порушення відповідачем чи підлеглими йому посадовими особами вимог Закону України "Про запобігання корупції" та Закону України "Про державну службу" які могли б бути підставами для проведення стосовно них службової перевірки та притягнення до дисциплінарної відповідальності, що є підставами для відмови у задоволення позовних вимог в даній частині.

Позивач - ОСОБА_1 у грудні 2019 р. звернулася до суду з позовом у даній справі, посилаючись на висновки суду у попередньо розглянутій справі №826/11676/17, а саме: позивач зазначає, що вказаним рішенням встановлено невиконання обов`язку щодо вчасного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність відповідей по суті заяви позивача, систематичне порушення вимог щодо строків розгляду заяв позивача, ненадання відповідей на заяви позивача, розгляд заяв позивача саме тією посадовою особою, дії та бездіяльність якої оскаржувалася в цих заявах, надання відповідей на звернення позивача іншими особами з перевищенням ними службових повноважень замість визначених в законі осіб, створення перешкод для здійснення законних інтересів позивача, порушення і обмеження реалізації та використання прав, наданих позивачу Конституцією та іншими нормативно-правовими актами України. порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Зокрема, позивач вважає, що ОСОБА_2 - керівник Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України у 2016-2017 рр. перевищив надані йому повноваження під час виконання ним своїх посадових обов`язків при розгляді заяв позивача, чим порушив вимоги законодавства та завдав матеріальних збитків.

Позивач посилається на порушення -

ст.ст. 19, 21, 24, ч. 3 ст. 25, ст. 28, ч. 3 ст. 32, ст. 40, ч. 4 ст. 41, ч.ч. 1,4 та 7 ст. 43, ст. 48, ст. 64 та ст. 68 Конституції України;

ч.ч.1 та 4 ст. 7, ч.1 ст. 9, ч.ч. 1,3 та 4 ст. 15, абз.3 та 7 ч. 1 ст. 18, абз. 2,5,6, 7, 8 та 9 ч. 1 ст. 19, ч.1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян";

п.п. 1, 3, 4, 11, 13 ч. 1 ст. 7, п.п. 1, 2, 3, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 44, п.п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 76 Закону України "Про державну службу ";

ч.1 ст. 22, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 38, ч.1 ст. 41, ч. 1 ст. 42, ч.ч. 3 та 7 ст. 53, ч.1 ст. 60 Закону України "Про запобігання корупції";

ч.1 ст.2, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні";

п. 10, п. 12, п. 13 ч. 1 та 3 п. 52, п. 183, п. 184, п. 192, абз. 1 п. 207 "Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1242;

ч.2 ст. 14 та ч.2 ст. 17 КАС України, які порушили охоронювані законом права, свободи та інтереси ОСОБА_1 .

Вказані протиправні дії спричинили позивачу матеріальні збитки в розмірі 139 649,28 грн. та 1159,70 дол.США, а також нанесли моральну шкоду в розмірі 113 529,11 грн., яку позивач просить стягнути з ОСОБА_2 .

Строк звернення до суду позивач розраховує з 07.08.2019 р. - коли позивач з тексту судового рішення у справі №826/11676/17 дізнався про порушення ОСОБА_2 свого права.

Відповідач - ОСОБА_2 - керівник Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України у 2016-2017 рр. (інтереси посадової особи представляє Міністерство закордонних справ України) - проти задоволення позовних вимог заперечив з таких підстав.

Відповідач зазначає про штучний характер позову, оскільки спірні правовідносини вже були предметом розгляду по справі №826/11676/17, і предметом розгляду по вказаній справі були всі звернення позивача до МЗС України, починаючи з 2015 р.

Відповідач також зазначає, що позивачем порушено строки звернення до суду, оскільки позивачем оскаржуються дії щодо розгляду звернень 2016-2017 років.

Щодо позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків в розмірі 139 649,28 грн. та 1159,70 дол.США, то питання про стягнення вказаних коштів вже було предметом судового розгляду по справі №826/9871/17 та №826/14366/17.

Заявлена моральна шкода в розмірі 113 529,11 грн., яку позивач просить стягнути з ОСОБА_2 , не обґрунтована.

З урахуванням викладеного відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Як було зазначено вище, дії ОСОБА_2 - керівника Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України у 2016-2017 рр. щодо розгляду звернень позивача - вже були предметом розгляду в судовому порядку.

Зокрема, під час розгляду справи №826/11676/17 позивачем заявлено вимоги (в остаточній редакції) про визнання протиправними дії відповідача в особі Міністра закордонних справ України Клімкіна П.А. та його бездіяльність з неприпинення зловживань посадових осіб відповідача, які брали участь у розгляді звернень ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 - зокрема порушення... ОСОБА_9 ... вимог частин першої та третьої статті 15, абзаців 2, 5, 6, 7 та 8 частини першої статті 19, частини першої статті 20 Закону України "Про звернення громадян", частини першої статті 22, частин першої та третьої статті 44, пунктів 1) та 2) частини першої статті 60 Закону України "Про запобігання корупції", вимог пунктів 1) та 13) частини першої статті 7, пунктів 1), 2), 3), 6), 7), 8), 9) частини першої статті 8, частин четвертої та восьмої статті 44, пунктів 2), 3), 4), 5) частини другої 2 статті 63 Закону України "Про державну службу".

По даній справі №640/25788/19 позивач просить визнати протиправними, корупційними та дискримінаційними дії та бездіяльність керівника Департаменту менеджменту персоналу Міністерства закордонних справ України ОСОБА_2 (а саме: систематичне порушення ним відносно звернень ОСОБА_1 встановленого порядку розгляду звернень громадян та вимог:

ст.ст. 19, 21, 24, ч. 3 ст. 25, ст. 28, ч. 3 ст. 32, ст. 40, ч. 4 ст. 41, ч.ч. 1,4 та 7 ст. 43, ст. 48, ст. 64 та ст. 68 Конституції України;

ч.ч.1 та 4 ст. 7, ч.1 ст. 9, ч.ч. 1,3 та 4 ст. 15, абз.3 та 7 ч. 1 ст. 18, абз. 2,5,6, 7, 8 та 9 ч. 1 ст. 19, ч.1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян";

п.п. 1, 3, 4, 11, 13 ч. 1 ст. 7, п.п. 1, 2, 3, 7, 8, 9 ч. 1 ст. 8, ч. 4 ст. 44, п.п. 1, 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 62, ч. 1 ст. 76 Закону України "Про державну службу ";

ч.1 ст. 22, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 38, ч.1 ст. 41, ч. 1 ст. 42, ч.ч. 3 та 7 ст. 53, ч.1 ст. 60 Закону України "Про запобігання корупції";

ч.1 ст.2, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні";

п. 10, п. 12, п. 13 ч. 1 та 3 п. 52, п. 183, п. 184, п. 192, абз. 1 п. 207 "Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади", затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011р. № 1242.

Згідно зі змістом позову в якості підстави звернення до суду з останнім позовом позивач посилається на висновки рішення суду по справі №826/11676/17, тобто, позивачем ставиться питання про відповідність законодавству дій ОСОБА_9 щодо розгляду звернень позивача за 2016-2017 роки, що попередньо були предметом судового розгляду.

Згідно зі змісту позову жодні інші дії відповідача позивачем в даному позові не оскаржуються.

Як було зазначено вище, під час розгляду справи №826/11676/17 встановлено, що -

10 березня 2017 року відповідачем підготовлено лист № 201/19-091-1050 за підписом директора Департаменту менеджменту персоналу ОСОБА_2, який направлено на адресу позивача 16 березня 2017 року, в якому зазначено про те, що у зв`язку із заявою ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року, вважали б за доцільне повернутися до розгляду порушеного у зазначеному зверненні питання після прийняття Вищим адміністративним судом України рішення за результатами розгляду касаційної скарги МЗС України на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2017 року, оскільки ухвалою суду від 24 лютого 2017 року відкрито касаційне провадження.

19 липня 2017 року відповідачем підготовлено позивачу лист № 201/19-091-2373, за підписом Державного секретаря ОСОБА_5, який направлено на її адресу 24 липня 2017 року, в якому зазначено про те, що 04 березня 2016 року позивачу були передані придбані Посольством України в США авіаквитки для повернення позивача та членів її сім`ї до України у зв`язку із завершенням довготермінового відрядження. Однак ОСОБА_1 повернула зазначені авіаквитки із власноручною приміткою про відмову ними скористатися. А тому відшкодування коштів, витрачених позивачем на авіаквитки, є неможливим. Водночас зауважено, що до розгляду порушеного у зверненні питання було б доцільно повернутися після прийняття рішення Вищим адміністративним судом України.

У листі № 201/19-091-3089 від 31 серпня 2017 року, за підписом Директора Департаменту менеджменту персоналу МЗС України ОСОБА_2, який направлено на адресу позивача 04 вересня 2017 року, зазначено про те, що у зв`язку із надходженням до МЗС України чергової заяви повідомляється про те, що відповіді на порушені питання неодноразово надавались Міністерством письмово із дотриманням вимог Закону України "Про звернення громадян".

Згідно з вимогами наказу Міністерства закордонних справ України № 564 від 20 грудня 2017 року "Про тимчасовий розподіл обов`язків з координації та контролю діяльності структурних підрозділів апарату МЗС, Дипломатичної академії при МЗС, ДП "ГУКО" та редакції журналу "Зовнішні справи", Департамент менеджменту персоналу підпорядкований Державному секретарю ОСОБА_5 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що Міністерством закордонних справ України правомірно надано відповіді на звернення Позивача за підписом Державного секретаря МЗС ОСОБА_5, та директора Департаменту менеджменту персоналу ОСОБА_2 який координується та контролюється Державним секретарем. При цьому, посилання позивача на те, що відповіді було надано саме тими особами, дії яких вона оскаржила, та що вказані особи не мали повноважень відповідати на звернення позивача, є безпідставними та жодним чином не підтверджено.

Окрім того, судом не встановлено обставин порушення відповідачем чи підлеглими йому посадовими особами вимог Закону України "Про запобігання корупції" та Закону України "Про державну службу" які могли б бути підставами для проведення стосовно них службової перевірки та притягнення до дисциплінарної відповідальності, що є підставами для відмови у задоволення позовних вимог в даній частині.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №826/11676/17 від 28.03.2019 р. позов задоволено частково:

визнано протиправною бездіяльність Міністра закордонних справ України Клімкіна Павла Анатолійовича щодо неналежного та несвоєчасного розгляду звернення ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року, яке отримано відповідачем 10 лютого 2017 року;

зобов`язано Міністерство закордонних справ України розглянути заяву ОСОБА_1 від 07 лютого 2017 року з урахуванням висновків даного рішення та надати обґрунтовану відповідь за результатами її розгляду.

Тобто, вказаним судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність МЗС України щодо розгляду звернення позивача від 07.02.2017 р., відповідь на яке від 10.03.2017 р. №201/19-091-1050 підписано ОСОБА_2 , при чому, згідно з висновками суду мова йде про відповідь по суті.

Щодо повноважень ОСОБА_2 підписувати відповідь згідно з розподілом обов`язків, щодо дотримання при розгляді звернень позивача Законів України "Про запобігання корупції" та Закону України "Про державну службу" порушень не встановлено.

Суд враховує висновки рішення суду у справі №826/11676/17 в порядку ч. 4 ст. 78 КАС України.

Щодо посилання позивача на порушення ОСОБА_2 вимог ч.1 ст.2, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.2, ч. 2 ст. 6 Закону України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" від 06.09.2012 р. № 5207-VI законодавство України ґрунтується на принципі недискримінації, що передбачає незалежно від певних ознак: 1) забезпечення рівності прав і свобод осіб та/або груп осіб; 2) забезпечення рівності перед законом осіб та/або груп осіб; 3) повагу до гідності кожної людини; 4) забезпечення рівних можливостей осіб та/або груп осіб.

Форми дискримінації з боку державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, юридичних осіб публічного та приватного права, а також фізичних осіб, визначені статтею 5 цього Закону, забороняються.

В первісній редакції позову позивач на порушення Закону № 5207-VI не посилається, тоді як відповідне посилання міститься у останній редакції позовних вимог (в редакції заяви від 02.09.2020 р.), яка додаткового обґрунтування порушення відповідачем Закону № 5207-VI не містить.

З огляду на вказані обставини, загальний характер ч.1 ст.2, ч. 2 ст. 6 Закону №5207-VI і положення ч. 1 ст. 77 КАС України суд не знаходить підстав для висновку про порушення відповідачем вказаних вимог законодавства, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині спричинення позивачу матеріальних збитків в розмірі 139 649,28 грн. та 1159,70 дол.США, а також нанесення моральної шкоди в розмірі 113 529,11 грн. та стягнення з ОСОБА_2 нанесеної ним ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 113 529,11 грн. суд зазначає наступне.

Вказані вимоги є похідними від вимог про визнання протиправними, корупційними та дискримінаційними дій та бездіяльності відповідача, відповідно, також не можуть бути задоволені.

Окремо суд зазначає, що зазначені позивачем суми матеріальних збитків в розмірі 139 649,28 грн. та 1159,70 дол.США попередньо вже були предметом судового розгляду, а саме.

Позивачем у позові розрахунку вказаних сум не наведено, проте, згідно зі змістом рішення суду у справі №826/9871/17 від 02.05.2019 р. присуджено до стягнення з Міністерства закордонних справ України на користь ОСОБА_1 невиплачену за період з 08 березня 2016 року по 12 лютого 2018 року включно заробітну плату в сумі 139 406,54 грн., а рішенням від 21.02.2018 р. у справі №826/14366/16 присуджено до стягнення з Міністерства закордонних справ України на користь ОСОБА_1 242,74 грн. (139 406, 54 грн. + 242, 74 грн. = 139 649,28 грн.).

Таким чином, питання щодо відповідності законодавству дій МЗС України щодо відносин з позивачем вже була предметом судового розгляду, зокрема, і щодо питання встановлення особи, яка спричинила невиплату позивачу вказаних сум, і нею є установа - МЗС України.

За таких обставин заявлення вимог про визнання дій посадової особи МЗС України такими, що спричинили збитки у вказаному розмірі, є безпідставним в будь-якому випадку.

Щодо суми 1159, 7 дол. США, то стягнення 1 042,7 дол. США, витрачених на переїзд позивача та членів його родини, було предметом розгляду по справі №826/9871/17.

Ухвалою суду від 02.05.2019 р. у вказаній справі, залишеною без змін постановами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2020 р. та Верховного Суду від 17.09.2020 р., адміністративний позов в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства закордонних справ України щодо невиплати ОСОБА_1 відшкодування витрат в іноземній валюті у розмірі 80 857,41 дол. США та відшкодування витрат на переїзд, пов`язаний з переведенням на роботу до іншої місцевості в рамках довгострокового службового відрядження та про стягнення цих коштів залишено без розгляду.

В свою чергу, рішенням суду від 21.02.2018 р. у справі №826/14366/16 присуджено до стягнення з Міністерства закордонних справ України на користь ОСОБА_1 117 доларів США компенсації за відрядження за день, в який позивач повинна була відбути з відрядження (1042, 7 дол. США + 117 дол. США = 1159, 7 дол. США).

Таким чином, питання щодо відповідності законодавству дій МЗС України щодо відносин з позивачем вже була предметом судового розгляду, зокрема, і щодо питання встановлення особи, яка спричинила невиплату позивачу 117 дол. США, і нею є установа - МЗС України.

Щодо вартості квитка 1042, 7 дол. США, то позовні вимоги в цій частині по суті не розглядалися.

За таких обставин заявлення вимог про визнання дій посадової особи МЗС України такими, що спричинили збитки у вказаному розмірі, є безпідставним в будь-якому випадку.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 241-246, 255, 257-263, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено та підписано 05.11.2020 р.