Справа № 520/1351/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Єгупенко В.В.

28 жовтня 2020 р.Справа № 520/1351/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а:

03.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 23.10.2019 року № -2030.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що до оскаржуваного податкового повідомлення рішення відповідачем долучено розрахунок плати за землю з фізичних осіб, сформований 23.10.2019 року, в якому відсутні відомості щодо кадастрового номеру земельної ділянки, дати та значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, у передбачених графах графи «тариф (грн/га)» та «Тариф (пер.)» відсутні відомості. В наявних в розрахунку відомостей неможливо встановити не тільки правильність проведеного розрахунку, а й взагалі яким чином та на підставі яких вихідних даних здійснений розрахунок податкового зобов`язання позивача, оскільки, як зазначає позивач, відсутні відомості основних показників для розрахунку. Крім того, позивач вказує, що відповідачем не отримано від територіального органу Держгеокадастру у Харківській області відомостей про нормативну грошову оцінку орендованої позивачем земельної ділянки, не внесено до інформаційної системи органів ДПС України необхідні відомості про орендовану земельну ділянку, що призвело до неправильного розрахунку інформаційною системою ДПС України суми податкового зобов`язання позивача з орендної плати за землю, оскільки розрахунок ґрунтується на помилкових та неповних первинних показниках, наявних в інформаційній системі органів ДПС України станом н дату розрахунку. Також позивач зазначив, що Головним управлінням ДПС у Харківській області (далі ГУ ДПС у Харківській області) облік позивача як платника орендної плати за землю за 2019 звітний рік, розрахунок суми податкового зобов`язання та формування оскаржуваного податкового повідомлення рішення здійснено 23.10.2019 року, тобто з порушенням відповідачем встановлених ПК України порядку та строків обліку платника податків, розрахунку суми податкового зобов`язання та формування податкового повідомлення рішення.

У відзиві на адміністративний позов відповідач, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначив, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди землі. Складення з запізненням податкового повідомлення-рішення позивачу не призвело до порушення його прав, оскільки строки виконання податкового обов`язку починають перебіг з моменту вручення відповідного податкового повідомлення-рішення платнику податку. Також відповідач звертає увагу на те, відповідно до вимог ПК України, дані державного земельного кадастру є підставою для нарахування земельного податку, а не орендної плати за користування земельною ділянкою.

Рішенням суду від 04.06.2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення вмотивоване тим, що порушення відповідачем строків направлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення впливає лише на початок перебігу строку сплати відповідного податкового зобов`язання та не впливає на його законність. Прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення є правомірним, підстави для його скасування відсутні.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, вказує на помилковість висновків суду першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини що мають значення для справи в частині отримання від територіального органу Держгеокадастру інформації, необхідної для обчислення і справляння плати за землю, а також чинності нормативної грошової оцінки землі у м. Харкові станом на 2006 рік в 2019 році. Зауважив про неправильне застосування приписів п. 286.1 ст. 286, п. 289.2 ст. 289 ПК України щодо застосування для розрахунку орендної плати даних державного земельного кадастру та індексації нормативної грошової оцінки землі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення відповідно до положень ст. 317 КАС України скасуванню, з прийняттям нового судового рішення про задоволення вимог позивача, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29.08.2006 року між орендодавцем - Харківською міською радою та орендарем ОСОБА_1 було укладено договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення землі промисловості, площею 0,5462 га по АДРЕСА_1 , на якій знаходиться об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля літ «В-1», яка належить орендодавцеві на праві приватної власності. Строк дії договору до 01.03.2031 року.

Даний договір був зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в Державному реєстрі земель від 29.08.2006 року № 49.

23.10.2019 року ГУ ДПС у Харківській області було винесено податкове повідомлення рішення № -2030, яким позивачу визначено податкове зобов`язання за платежем «орендна плата з фізичних осіб» за 2019 рік податковий рік у сумі 90.376,66 грн..

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до приписів п.п. 14.1.136 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України- орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з п.п 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Податкового кодексу України до місцевих податків належать, зокрема, податок на майно, до складових якого в силу приписів п.п. 265.1.3 п. 265.1 ст. 265 ПК України входить плата за землю.

Відповідно до п.п.269.1.2 п. 269.1 ст.269 Податкового кодексу України, до платників податку віднесені землекористувачі.

Згідно з п.п. 270.1.1 п. 270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.7.1, 7.3,7.4 ст.7 ПК України під час встановлення податку обов`язково визначаються такі елементи: платники податку; об`єкт оподаткування; база оподаткування; ставка податку; порядок обчислення податку; податковий період; строк та порядок сплати податку; строк та порядок подання звітності про обчислення і сплату податку. Будь-які питання щодо оподаткування регулюються цим Кодексом і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства. Елементи податку, визначені в пункті 7.1 цієї статті, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування визначаються виключно цим Кодексом.

Пункт 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України встановлює, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Як вбачається з п. 5 договору оренди землі від 29.08.2006 року, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1.029.377,00 грн..

У відповідності до вимог п. 9 договору, розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку згідно з довідкою від 19.04.2006 року № 2574/06 становить: 2006 рік 2184,08 грн., з 2007 року 3165,33 грн..

У п. 10, 13 договору також зазначено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Розмір орендної плати переглядається у разі: а) зміни умов господарювання, передбачених договором; б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів; в) внаслідок інфляції - щорічно; г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; д) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 8 договору, договір укладено строком до 01.03.2031 року.

Приписами пункту 288.7 ст. 288 ПК України, встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Згідно з п. 287.2 ст. 287 ПК України, облік фізичних осіб-платників податку і нарахування відповідних сум проводяться контролюючими органами за місцем знаходження земельної ділянки щороку до 1 травня.

Колегія суддів звертає увагу на те, що оскаржуване податков повідомлення-рішення від 23.10.2019 року № -2030 було складено після 1 травня, тобто після закінчення строку, встановленого Податковим кодексом України контролюючому органу для обліку фізичної особи - платника орендної плати та нарахування їй податкового зобов`язання, що свідчить про порушення відповідачем приписів п. 287.2 ст. 287 ПК України.

Підпунктом 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватисяКонституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Пунктом 286.1 ст. 286 ПК України передбачено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Згідно з абзацом 2 п. 286.1 ст. 286 ПК України центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 року № 1386 затверджено Порядок подання інформації про платників податків, об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, для забезпечення ведення їх обліку, а також обчислення та справляння податків і зборів (далі за текстом - Порядок), п. 4 якого встановлено, що Держгеокадастр подає щомісяця до 10 числа, а також на запит територіального органу ДФС за місцезнаходженням земельної ділянки або ДФС інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, в тому числі: про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, частку кожного із співвласників земельної ділянки (у разі коли земельна ділянка перебуває у спільній частковій власності), а також про землевласників або землекористувачів, зокрема найменування та місцезнаходження або прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання землевласника або землекористувача.

Матеріалами справи встановлено, ГУ ДФС у Харківській області не отримувало від територіального органу Держгеокадастру інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю та інформації про земельні ділянки, зокрема про кадастровий номер земельної ділянки, дату реєстрації у Державному земельному кадастрі, дату державної реєстрації земельної ділянки (відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою чи договору оренди), площу відповідно до правовстановлюючих документів, цільове призначення та місце розташування земельної ділянки, дату та значення нормативної грошової оцінки, що свідчить про порушення відповідачем вимог пункту 286.1 ст. 286 ПК України та пункту 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2011 року № 1386.

При цьому, підставою для нарахування земельного податку, відповідно до приписів п. 286.1 ст. 286 ПК України, є дані державного земельного кадастру.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не виконаний свій обов`язок щодо надання належних доказів в підтвердження наявності підстав для визначення податкового зобов`язання.

Таким чином, колегія суддів вказує на недотримання відповідачем у спірних правовідносинах вимог п. 286.1 ст. 286 ПК України та приписів п. 287.2 ст. 287 ПК України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідач діяв на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, що в свою чергу, спростовується матеріалами справи та призвело до невірного висновку з приводу захисту порушених прав та законних інтересів позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року скасувати, з прийняттям нового судового рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 23 жовтня 2019 року № -2030.

За рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Харківській області () стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 2.259,50 грн. (дві тисячі двісті п`ятдесят дев`ять гривень 50 копійок) у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі тридцяти днів, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Постанова у повному обсязі виготовлена і підписана 06 листопада 2020 року.