Справа № 175/37/20
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/37/20
Провадження № 2-а/175/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 листопада 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участі секретаря судового засідання Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Комаринського Руслана Руслановича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 грудня 2019 року інспектором 4 роти 3 батальйону Управління патрульної полії в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Комаринським Русланом Руслановичем винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України. У постанові Відповідач стверджує, що ним порушено п. 11.9 ПДР. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Зі змісту оскарженої постанови вбачається, що 27.12.2019 року о 12 год. 08 хв. на просп. С. Нігояна, 55 в м. Дніпрі, водій здійснив виїзд на трамвайні колії відокремлені від проїзної частини дорожньою розміткою 1.1 та наявністю дорожнього знаку 5.18, чим порушив п. 11.9 ПДР. Постанову вважає необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесеною з перевищенням меж компетенції суб`єктом владних повноважень тому, постанова є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного. При винесенні оскаржуваної постанови відповідачем були проігноровані, ті обставини, які він зазначив, а саме, те що він змушений був, порушуючи правила дорожнього руху, виїхати на трамвайну колію зустрічного напрямку щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди. При цьому він переконався, що трамвайна колія зустрічного руху вільна та увімкнувши світловий сигнал лівого повороту, збавляючи швидкість, він виїхав на трамвайну колію, тобто в конкретній ситуації він діяв у відповідності до вимог п.12.3 ПДР України в умовах крайньої необхідності, яка виключає адміністративну відповідальність. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Окрім того, вважає, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав та правових гарантій. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, ніби-то, було вчинено. За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Не було проведено відповідачем підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Між тим, ряд дій, які повинні бути проведені під час такої підготовки, також є спрямованими на дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так само не містить винятків стосовно категорій справ і ст.278 КУпАП України, а згідно неї не було проведено Відповідачем підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Між тим, ряд дій, які повинні бути проведені під час такої підготовки, також є спрямованими на дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Нескладання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості навіть ніяким чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень Відповідачем у нього не відбиралося. У оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Тим більше він не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, тощо, за такої процедури. Відтак, грубі порушення вимог ст. 268 КпАП України щодо нього при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем є очевидними. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протоколу у справі про адміністративне правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновку експерта, речових доказів, тощо. За таких умов постанову слід визнати такою, що її винесено без достатніх доказів.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить скасувати оскаржувану постанову та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відповідності до ст. 263 КАС України. Відповідачу надано строк (15 днів) для подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відзиву на позовну заяву відповідачем надано не було.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.12.2019 року серії ЕАК № 1910130, винесеною відповідачем лейтенантом поліції інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Комаринським Р.Р., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 27.12.2019 року о 12 год. 08 хв. на просп. С. Нігояна, 55 в м. Дніпро водій ОСОБА_1 здійснив наїзд на трамвайні колії відокремлені від проїзної частини дорожньою розміткою 1.1 та наявністю дорожнього знаку 5.18 чим порушив п. 11.9 ПДР.

Відповідно до ст.245 КАС України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КАС України визначений порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Стаття 217 КУпАП передбачає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Перелік посадових осіб, які від імені органів, згаданих у п.п. 2, 5 ст. 213 цього Кодексу, розглядають справи про адміністративні правопорушення, встановлюється законами України.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи внутрішніх справ (Національна поліція) розглядають, зокрема, справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень

Отже, працівники органів Національної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Тому належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення щодо правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 по справі № 724/716/16-а.

Разом з тим, даний адміністративний позов заявлено до поліцейського - інспектора 3 батальйону 4 роти Комаринського Руслана Руслановича, тобто до неналежного відповідача.

Згідно із ч.3 ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Однак, під час розгляду даної справи, позивачем відповідного клопотання про залучення до участі у ній співвідповідача або про заміну відповідача до суду подано не було.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до інспектором 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Комаринським Р.Р., який є неналежним відповідачем у цьому спорі, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задоволенню не підлягає.

Разом з тим, інші доводи позовної заяви, які стосуються оскаржуваної постанови, не підлягають оцінці, виходячи з того, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, а тому і законність його дій може бути перевірена лише у випадку пред`явлення позову до особи, яка є належним відповідачем у справі.

Крім того, суд роз`яснює про те, що позивач має право повторно звернутися з адміністративним позовом до належного відповідача - відповідного органу Національної поліції.

Керуючись статтями 5, 6, 8-10, 72-78, 241-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Комаринського Руслана Руслановича про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Л.М. Новік