Справа № 620/3251/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року Чернігів Справа № 620/3251/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі також - ГУ ПФУ в Чернігівській області, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 04.12.2019 № 811099 про відмову в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням стажу роботи з 09.08.1991 по 01.01.2004 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати позивачу стаж роботи з 09.08.1991 по 01.01.2004 у подвійному розмірі та призначити пенсію відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що період її роботи з 09.08.1991 по 01.01.2004 на посаді медсестри-анестезіста інтенсивної терапії, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повинен бути зарахований у подвійному розмірі при призначені пенсії, а тому оскаржуване рішення відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу стажу роботи за зазначений період у подвійному розмірі та перерахунку пенсії, є протиправними.

07.09.2020 ухвалою суду розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки період роботи з 09.08.1991 по 01.01.2004 на посаді медсестри палати інтенсивної терапії відповідачем зараховано до страхового стажу позивача в одинарному розмірі, як передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Починаючи з 01.01.2004 року зарахування страхового стажу роботи у подвійному розмірі при призначенні пенсії, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено, тому позов є безпідставним. Також у відзиві зазначено, що позивачем пропущений строк звернення до суду, передбачений статтею 122 КАС України.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказано, що викладені у відзиві доводи, є необґрунтованими, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає таке.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на обставини, зазначені позивачем у позовній заяві, оскаржуване рішення нею отримано 22.02.2020, що підтверджується відбитком штампу на конверті, до суду з позовом позивач звернулась 18.08.2020, що підтверджується штампом канцелярії суду, тобто в межах шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України. Докази, на спростування вказаних обставин, відповідачем суду не надано.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Чернігівській області, та з 2010 року отримує пенсію по 3 групі інвалідності внаслідок загального захворювання.

З 09.08.1991 по 21.06.1995 позивач працювала на посаді медсестри - анестезіста, з 22.06.1995 по 15.06.2010 на посаді медичної сестри палати (блоку) інтенсивної терапії 1 кардіологічного відділення Чернігівської міської лікарні №1, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та довідкою Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №1» Чернігівської міської ради №25-23/18 від 18.01.2019 (а.с.10-11,16).

28.11.2019 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі з 09.08.1991 по 15.06.2010 на посадах медсестри - анестезіста та медичної сестри палати (блоку) інтенсивної терапії 1 кардіологічного відділення та перерахунок пенсії відповідно до статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 04.12.2019 № 811099 позивачу відмовлено у такому зарахуванні, оскільки наказ МОЗ від 08.10.1997 № 303 втратив чинність згідно з наказом МОЗ від 19.11.2014 № 866, а тому не може бути застосований.

Позивач, вважаючи вказане рішення протиправним звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Частиною четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Тобто, основною умовою для призначення пенсії за вислугу років є наявність спеціального стажу роботи, напрацьованого в закладах і на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років.

Перелік таких посад і закладів затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» № 909 від 04.11.1993 року (зі змінами), зокрема робота в лікарняних закладах.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про подальше вдосконалення анестезіолого-реанімаційної допомоги населенню» № 841 від 11.06.1986 року, яким затверджено Положення про відділення (групу) анестезіології-реанімації лікувально-профілактичного закладу, у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували: відділення (групи) анестезіології - реанімації, відділення реанімації та інтенсивної терапії, палати для реанімації та інтенсивної терапії.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» № 303 від 08.10.1997 року проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 та довідки Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська міська лікарня №1» Чернігівської міської ради №25-23/18 від 18.01.2019, позивач, з 09.08.1991 по 21.06.1995 працювала на посаді медсестри - анестезіста, а з 22.06.1995 по 15.06.2010 на посаді медичної сестри палати (блоку) інтенсивної терапії 1 кардіологічного відділення Чернігівської міської лікарні №1 (а.с.10-11,16).

Згідно з роз`ясненням, наданим Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 10.09.2002 №10.03.67/100, від 28.05.2002 №10.02.2011/450 і від 21.06.2002 № 02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це визначено статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом Міністерства охорони здоров`я України на адресу Пенсійного фонду України від 08.12.2006 № 10.01.09/2209 щодо віднесення окремих структурних підрозділів охорони здоров`я до відділень реанімації, робота в яких відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, визначено, що у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації створювалися в лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладках, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75 і т.д.), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів анестезіологів реаніматологів та медичних сестер анестезіологів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 року № 605 «Про поліпшення анестезіолого-реанімаційної служби в державі») та відділення реанімації і інтенсивної терапії.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а за частиною четвертою статті 24 Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. Тобто, до стажу в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004 року.

У реанімаційній службі закладів охорони здоров`я організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів - анестезіологів-реаніматологів та медичних сестер - анестезистів (наказ МОЗ СРСР від 19 серпня 1969 року № 605 «Про поліпшення анестезіолого - реанімаційної служби в державі».

Факт існування групи анестезіології - реанімації в палаті інтенсивної терапії лікарні підтверджується наказом міської лікарні №137-к від 28.06.1995 (а.с.13-15). Згідно наказу на підставі Наказу МОЗ України №206 від 30.12.1992 здійснено переведення медичного персоналу з посади з медсестри - анестезіста палати інтенсивної терапії 1 кардіологічного відділення на посаду на посаду палатної медсестри цієї палати п. 1.11 наказу (до одруження мала прізвище ОСОБА_2 ), про що свідчить запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Враховуючи наведені вище нормативно-правові акти та встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку, що період роботи позивача з 09.08.1991 по 01.01.2004 на посаді медсестри - анестезіста та медичної сестри палати (блоку) інтенсивної терапії 1 кардіологічного відділення Чернігівської міської лікарні №1, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», повинен бути зарахований у подвійному розмірі при призначені пенсії, а тому рішення відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу стажу роботи за зазначений період у подвійному розмірі та перерахунку пенсії є протиправним.

При цьому для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, у відповідності до частини другої статті 9 КАС України, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу у подвійному розмірі період її роботи з 09.08.1991 по 01.01.2004 на посаді медсестри - анестезіста та медичної сестри палати (блоку) інтенсивної терапії 1 кардіологічного відділення Чернігівської міської лікарні №1 та провести перерахунок пенсії.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 04.12.2019 № 811099 про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 стаж роботи у подвійному розмірі з 09.08.1991 по 01.01.2004 та призначення пенсії відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи у подвійному розмірі з 09.08.1991 по 01.01.2004 та призначити пенсію відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок грн) 80 коп., сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 28.08.2020.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку статей 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул.П`ятницька, 83-А,м.Чернігів,14005, .

Повний текст рішення виготовлено 05 листопада 2020 року.

Суддя І.І. Соломко