Справа № 280/983/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2020 року м. Дніпросправа № 280/983/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року в адміністративній справі №280/983/20 за позовом Приватного підприємства "Співдружність" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Співдружність» до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому позивач просить суд визнати протипраним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2018 року № винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким ПП «Співдружність» в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 12 858,75 грн., в тому числі основний платіж 10 287,00 грн.. штраф 2 571,75 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2018 року № винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким ПП «Співдружність» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 12858,75 грн., в тому числі основний платіж 10287,00 грн., штраф 2571,75 грн. Стягнуто на користь Приватного підприємства «Співдружність» (70500, Запорізька область, м.Оріхів, вул. Карла Маркса, 41, кв.8, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ) судові витрати, у вигляді судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 16.04.2020р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову Приватного підприємства "Співдружність".

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, Приватне підприємство «Співдружність» зареєстровано в якості юридичної особи 26 лютого 1995 року та є малим підприємством яке здійснює господарську діяльність з надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі Наказу №3081 від 10 листопада 2017 року та направлень виданих ГУ ДФС у Запорізькій області від 13 листопада 2017 року працівниками ГУ ДФС у Запорізькій області в період з 17 листопада 2017 року по 23 листопада 2017 року проведена виїзна документальна перевірка ПП «Співдружність» з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Центр-ТК» за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якої складено Акт перевірки №683/08-01-14-13-13/13624021 від 30 листопада 2017 року.

Висновками Акта перевірки №683/08-01-14-13-13/13624021 від 30 листопада 2017 року, визначено, що позивачем порушено:

- підпункт 135.5.4., пункту 135.5. статті 135 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 10287 грн. в тому числі за 2014 рік на суму 10287 грн.

На підставі Акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 17 січня 2018 року №, яким ПП «Співдружність» в частині збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток в розмірі 12858,75 грн., в тому числі основний платіж 10287,00 грн.. штраф 2571,75 грн.

встановлено, що підставою висновків контролюючого органу про порушення податкового законодавства у вигляді заниження позивачем податку на прибуток є виявлені порушення при перевірці відображення в податковому обліку господарських відносин ПП «Співдружність» з контрагентом - постачальником ТОВ "Цент-ТК".

Висновки акту перевірки побудовані на твердженнях контролюючого органу про те, що задекларована ПП «Співдружність» господарська операція із придбання у ТОВ «Центр-ТК» товарів не відбулася в дійсності. Рух активів від ТОВ «Центр-ТК» до ПП «Співдружність» в дійсності не відбувся. Надані ПП «Співдружність» перевинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «Центр-ТК» до ПП «Співдружність».

Відповідно за висновками акта перевірки встановлено факт використання в господарській діяльності товарів та послуг ідентичних до товарів, отриманих від ТОВ «Центр-ТК», що на думку контролюючого органу є свідченням набуття останнього платником податків у власність (безоплатного отримання товарів) без наявності будь яких первинних документі, які опосередковують таке отримання.

Такий факт відсутності реальності здійснення господарських операцій в Акті перевірки обґрунтовується наявністю податкової інформації про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «Центр-ТК», щодо підтвердження господарських взаємовідносин з постачальниками та покупцями за період травень 2014 року.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки та прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду із вказаним позовом про їх скасування.

У зв`язку з наведеним, контролюючий орган розцінив наданні Позивачем до перевірки первинні документи складеними всупереч вимогам чинного законодавства та такими, що не можуть підтвердити реальність вчинення господарських операцій Позивача з контрагентом.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

В підтвердження доводів про реальність господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ "Центр ТК» позивачем подано до суду первинні документи, в тому числі, договори, податкові накладні; видаткові накладні; товарно-транспортні накладні; платіжні доручення.

Відповідно до наданих документів, придбання ТМЦ придбання ТМЦ ПП «Співдружність» здійснювалось за укладеним письмовим договором, передача ТМЦ здійснювалась за виписаними ТОВ «Центр-ТК» видатковими накладними.

В свою чергу, ПП «Співдружність» повністю оплатив придбані у ТОВ «Центр-ТК» ТМЦ, шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок.

Не заперечується відповідачем і подальше використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності ПП «Співдружність» з отриманням доходу.

Досліджуючи та надаючи оцінку господарським операціям між ПП «Співдружність» та ТОВ "Центр-ТК" судом встановлено:

15 травня 2014 року між ПП «Співдружність», яке є платником податку на прибуток на загальній основі, в особі директора Мних О.М., в подальшому - «Покупець» діючого на підставі Статуту, з однієї сторони і ТОВ «Центр-ТК», який є платником податку на прибуток на загальних умовах, в подальшому - «Постачальник», в особі директора Кондрат О.Б., діючого на підставі Положення, з іншої сторони, уклали Договір купівлі-продажу, за умовами якого:

В порядку та на умовах, визначених Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві товари, а Покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за них встановлену Договором грошову суму

Товари повинні бути передані Покупцеві не пізніше 10 робочих днів з моменту підписання договору.

Приймання товару за найменуванням, кількістю та якістю здійснюється сторонами в порядку, передбаченим цивільним законодавством України. Перехід права власності на Товар відбувається в момент передачі їх Покупцеві, яка засвідчується підписами Сторонами видаткової накладної.

Оплата за Договором здійснюється шляхом перерахування певної вартості Товару на поточний рахунок Покупця, після постачання та передачі Товару у власність Покупцю.

Днем постачання та передачі Товару вважається день підписання накладної

Відповідно до умов укладеного договору ТОВ «Центр-ТК» поставило на адресу ПП «Співдружнісь» товарно-матеріальні цінності (будівельні матеріали та комплектуючі для ремонту) на загальну суму 68 580,00 грн.

Поставка товарів здійснено згідно видаткових накладних №ТЦ-0515//11 від 15 травня 2014 року на суму 15450,00 грн. в т.ч. ПДВ та №ТЦ-0519//14 від 19 травня 2014 року на суму 50040,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Загальна сума за видатковими накладними 68580,00 грн., в т.ч. ПДВ 11430,00грн.

Придбані ТМЦ оплачені ПП «Співддружність» на розрахунковий рахунок ТОВ «Центр-ТК» в повному обсязі згідно платіжного доручення №19 від 29 травня 2014 року.

В подальшому придбані ТМЦ (будівельні матеріали) використані для капітального ремонту приміщення підприємства, які закінчені в грудні 2014 року. А саме пісок, плитка облицювальна, цемент, сітка, кабелі, обладнання та інше використані для ремонту офісного приміщення за адресою м.Оріхів, вул. Запорізька, 57.

Первинні документи господарських операцій досліджені та описані в Акті перевірки, також обсяг операцій підтверджується підписаними Актами звірки взаємних розрахунків.

Складений за результатами перевірки акт перевірки не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентами за період, що підлягав перевірці.

Складений за результатами перевірки акт перевірки не містить документальних підтверджень порушень при відображенні в обліку взаємовідносин з контрагентом за період, що підлягав перевірці.

Також в акті перевірки суб`єктом владних повноважень не викладено жодних належних та допустимих доводів про відсутність фактичного виконання Позивачем господарських операцій за укладеним договором, про відсутність витрат Позивача у спірних правовідносинах, про несумісність предмету укладеного договору з напрямом господарської діяльності Позивача, про відсутність використання Позивачем отриманих послуг та товарів, що зумовило необґрунтованість і невідповідність закону висновків суб`єкта владних повноважень про фіктивність правочинів та їх вчинення без мети реального настання правових наслідків.

Зокрема, відповідач не заперечує подальше використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності ПП «Співдружність» з отриманням доходу, що підтверджується матеріалами перевірки та наданими документами.

Наявність вищевказаних документів, які надавались Приватного підприємства "Співдружність" до перевірки та які надані суду, спростовують твердження контролюючого органу про порушення Позивачем вимог податкового законодавства, викладені в акті перевірки.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між Позивачем та його контрагентом у період, що перевірявся, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 16 квітня 2020 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16.04.2020 року в адміністративній справі №280/983/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов