Справа № 340/3131/20
Суддя: Ю.П. Пасічник
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м.Кропивницький Справа № 340/3131/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд

в складі головуючого судді Пасічника Ю.П.

за участю секретаря судового засідання Побочій О.В.

представника позивача Усатенко В.Ю.

представника відповідача Гаман А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загальногог позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області, (вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, 25006, ) про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про:

- визнання неправомірним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 26.06.2020 №884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Кіровоградській області».

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що проходив службу в органах внутрішніх справ з 25.05.1999р. по 06.11.2015р. та в поліції з 07.11.2015р. по 31.07.2020р. В період проходження служби в поліції, а саме 26.06.2020р. відповідачем видано наказ №884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Кіровоградській області», яким до позивача застосовано захід дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Зазначає, що в ході службового розслідування не знайшов підтвердження факт вчинення ним дисциплінарного проступку, а тому видання наказу про застосування дисциплінарного стягнення є протиправним та підлягає скасуванню.

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав письмовий відзив на позов вимоги якого не визнаються та вказується, що застосування дисциплінарного стягнення до позивача здійснено за результатами службового розслідування, яким встановлено порушення вимог пункту 1.2. розділу 1 функціональних обов`язків позивача та п. 1 розділу IV Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28 листопада 2014 року № 615, яке виразилось у наданні на підпис керівникові акту приймання-передачі виконаних робіт щодо ремонту автомобіля, ремонт якого фактично на день подачі акту не було виконано (а.с.23-32).

14.09.2020р. позивачем надано відповідь на відзив, якою, на переконання позивача, спростовуються доводи наведені відповідачем у відзиві (а.с.63-70).

Ухвалою суду від 17.08.2020р. відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 14.09.2020р. (а.с.14,15).

Ухвалою суду від 14.09.2020р. закрито підготовче провадження, розгляд справи в судовому засіданні призначено на 12.10.2020р. (а.с.82).

12.10.2020р. в судовому засіданні оголошено перерву до 26.10.2020р. (а.с.89,90).

26.10.2020р. в судовому засіданні продовжено перерву до 04.11.2020р. за клопотання відповідача (а.с.94,103).

В судовому засіданні 04.11.2020р. на підставі ч. 3 ст. 243 КАС України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення. Складення рішення в повному обсязі відкладено до 14.11.2020р.

Розглянувши долучені до справи документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст.3 Закону України "Про Національну поліцію" у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України "Про Національну поліцію" поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Нормами ч.ч.1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України встановлено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Стаття 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачає, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893 (надалі - Порядок №893) службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 20.05.2020р. видано наказ №671 «Про призначення проведення службового розслідування» у зв`язку з виявленням факту порушень чинного законодавства під час ремонту службового автомобіля УАЗ «Хантер» д.н.з. НОМЕР_2 (а.с.33).

Наслідком реалізації вказаного наказу стало службове розслідування.

Результати службового розслідування оформлено Висновком від 17.06.2020р. (а.с.49-54).

За результатами службового розслідування встановлено порушення позивачем пункту 1.2. розділу 1 функціональних обов`язків позивача та п. 1 розділу IV Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28 листопада 2014 року № 615, яке виразилось у наданні на підпис керівникові акту приймання-передачі виконаних робіт щодо ремонту автомобіля, ремонт якого фактично на день подачі акту не було виконано.

Зважаючи на висновки службового розслідування відповідачем видано наказ №884 від 26.06.2020р. «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Кіровоградській області», яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Не погодившись із застосуванням дисциплінарного стягнення позивач звернувся до суду з даними позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 24.02.2020р. між Головним управлінням Національної поліції в Кіровоградській області (замовник) та ТОВ «ВТ Моторс» (виконавець) був укладений договір №77-20 за умовами якого виконавець взяв на себе обов`язок надавати послуги з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів належних замовнику (а.с.96-99).

Відповідно до п. 4.1. вказаного договору розрахунки проводяться відповідно до підписаних та належним чином оформлених актів наданих послуг виконавця шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Протягом терміну дії договору виконавцем надавались послуги з ремонту автомобіля УАЗ «Хантер» д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено актом виконаних робіт №000356 від 12.03.2020р., рахунком на оплату від 12.03.2020р. №137 (а.с.36,37).

Вищевказаний акт виконаних робіт позивачем, згідно рапорту від 12.03.2020р. (а.с.35), передано керівникові відповідача для підписання та надання дозволу на оплату вартості.

Платіжним дорученням від 18.03.2020р. сплачено вартість ремонту автомобіля (а.с.38).

Вищевказані обставини свідчать про виконання позивачем своїх функціональних обов`язків, зокрема п.1.2. (а.с.55-59), та жодним чином не вказує про їх порушення, оскільки вказані дії відповідають умовам договору та свідчить про його.

При цьому суд зазначає, що на переконання відповідача та за наслідками службового розслідування встановлено порушення позивачем п. 1 розділу IV Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 28 листопада 2014 року № 615.

Разом з тим, вказані висновки є абсолютно безпідставними, адже вказана норма регулює передавання-приймання КТЗ та їх складових частин (систем) до технічного обслуговування і ремонту, а не їх повернення з ремонту, а тому позивач з об`єктивних причин не міг порушити вимоги IV. Передавання-приймання КТЗ та їх складових частин (систем) до технічного обслуговування і ремонту.

Крім того, суд враховує, що станом на час застосування до позивача заходу дисциплінарного стягнення, автомобіль УАЗ «Хантер» д.н.з. НОМЕР_2 був повернутий з ремонту у справному стані, що підтверджується актом огляду автомобіля №1 від 01.06.2020р. (а.с.4647), а тому будь-які негативні наслідки в діях позивача відсутні.

Відповідачем суду не доведено, що на час проведення службового розслідування та винесення оскарженого наказу позивач мав дисциплінарні стягнення, що дає підстави вважати, що він характеризується позитивно і добросовісно виконував свої функціональні обов`язки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності видання наказу від 26.06.2020 №884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Кіровоградській області», тому він підлягає скасуванню, як протиправний.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, окрім витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., просить стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. вартість яких та їх опис підтверджується: договором про надання професійної правничої допомоги від 26.05.2020 та додатковою угодою від 14.09.2020; розрахунком від 14.09.2020; актом приймання-передачі професійної правничої допомоги від 14.09.2020; квитанцією про оплату вартості послуг від 14.09.2020 (а.с.71-75).

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У розрахунку до договору про надання правової допомоги від 14.09.2020 наведений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх вартість.

З огляду на складність та обсяг виконаних адвокатом робіт щодо підготовки позову та відповіді на відзив у цій справі, суд вважає розумним, справедливиим та доведеним розмір винагороди в сумі 5000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати наказ головного управління Національної поліції в Кіровоградській області від 26.06.2020 №884 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Кіровоградській області»

Присудити на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 30-ти днів з дня складення повного тексту рішення за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Повний текст рішення складено 09.11.2020р.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. Пасічник