Справа № 520/13575/2020
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 р. справа № 520/13575/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонька А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправною відповіді, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправно відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2020 № 747-1093/Н-02/8-2000/20 в частині посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (зі змінами) в рамках виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року у справі 520/9917/19.

- Вирішити питання про доцільність направлення окремої ухвали в порядку ст.249 КАС України на адресу Відповідача та (або) Пенсійного Фонду України у зв`язку з суттєвими порушеннями прав та законних інтересів Відповідача. У разі необхідності, вийти за межі заявлених позовних вимог з метою реального захисту порушених прав Позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року № 520/9917/19 було зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу пенсію за період з березня 2016 року по теперішній час. в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць - допустити до негайного виконання. Повідомила суд про те, що 23.12.2019 вона звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження. 30.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчою провадження з одночасним направленням повідомлення про вчинення посадовими особами Відповідача кримінального правопорушення.

Позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви рішення суду по справі №520/9917/19 не виконано у повному обсязі, у зв`язку із чим вона звернулась до відповідача із відповідною заявою. Листом Головного управління ПФУ у Харківській області від 18.03.2020 №747-1093 11-02/8-2000/20 позивачу було повідомлено, що пенсію за період з 01.03.2016 по момент її поновлення нарахована, але не сплачена, оскільки постановою КМУ від 25.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено окремий порядок для виконання рішень національних судів. Вважаючи дану відповідь протиправною та незаконною в частині посилання на постанову КМУ від 25.11.2014 № 637, яка не регламентує порядок виконання судових рішень, які набули законної сили, позивач просить суд вимоги заявленого позову задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач під час спірних правовідносин діяв у спосіб та у межах, визначених чинним законодавством.

Головне управління повідомило суд про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду 31.10.2019 року по справі № 520/9917/19 виконано в добровільному порядку. Здійснено поновлення виплати пенсії та нараховано доплату, що виникла за період з 01.03.2016 року по 31.10.2019 року, яку буде виплачено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» та постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649 «Про погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду». Нарахована сума доплати міститься на особистому рахунку ОСОБА_1 в Пенсійному фонді України та буде виплачена за наявності бюджетного фінансування. Зазначає, що під час виконання рішення суду правління керувалось постановами Кабінету міністрів України. Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо перемішеним особам» від 05.11.2014 року №637 (далі - Постанова №637), якою впроваджено механізм призначення, відновлення та продовження виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, оскільки Постанова №637 прийнята на реалізацію норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 року по справі № 520/9917/19 адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022), Індустріального відділу обслуговування громадян м. Харкова (сервісний центр) (проспект Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з березня 2016 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за період з березня 2016 року. Допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

За даними програми «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» судом встановлено, що рішення суду від 31.10.2019 року відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України набрало законної сили 03.12.2019 року, у зв`язку з чим 23.12.2019 року позивачу було видано виконавчий лист.

За матеріалами справи судом встановлено, що 23.12.2019 року позивач звернулась до відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою про відкриття виконавчого провадження, за результатами розгляду якої державним виконавцем 26.12.2019 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Позивачем вказано, що державним виконавцем 02.03.2020 року винесено постанову про накладення штрафу на відповідача за невиконання рішення суду, що свідчить про невиконання судового рішення відповідачем.

З повідомлених позивачем обставин судом встановлено, що 30.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчою провадження з одночасним направленням повідомлення про вчинення посадовими особами Відповідача кримінального правопорушення.

Оскільки рішення суду в повному обсязі не виконане ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 20.02.2020 року стосовно отримання інформації про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 по справі №520/9917/19, в якому також просила ГУ ПФУ у Харківській області виплатити їй компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасними пенсійними виплатами.

Листом Головне управління ПФУ у Харківській області від 18.03.2020 № 747-1093/Н-02/8-2000/20 ОСОБА_1 була надана відповідь, якою заявника повідомлено, що пенсію за період з 01.03.2016 по момент поновлення їй нараховано, але не сплачено, оскільки постановою КМУ від 25.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» передбачено окремий порядок для виконання рішень національних судів (а.с. 8).

Вважаючи дану відповідь протиправною та незаконною в частині посилання на постанову КМУ від 25.11.2014 № 637, яка не регламентує порядок виконання судових рішень, які набули законної сили, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Питання практичної реалізації громадянами права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

В силу положень статті 3 Закону України "Про звернення громадян", під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

При цьому, заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про звернення громадян», до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Положеннями статті 15 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.

Судом встановлено, що відповідачем на звернення позивача від 20.02.2020р. була надана відповідь у передбачений законом термін - 18.03.2020 року.

Як встановлено зі змісту позовної заяви, предметом позовних вимог є неналежне, на думку позивача, посилання відповідача в наданій відповіді на постанову Кабінету Міністрів України від 25.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", якою врегульовано призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Суд зазначає, що згідно до п. 1 Постанови №637 (у редакції, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №266), суми пенсії, які не виплачено за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Тобто, Постанова №637 прийнята на реалізацію норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII.

Зазначена постанова є чинною та не скасованою, а тому цілком обґрунтовано врахування її відповідачем під час відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Тому, завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому захист прав, свобод та інтересів є похідним, тобто передбачає наявність установленого судом факту їх порушення.

З урахуванням наведених норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані права, свободи чи інтереси такої особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Вказана правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 31.05.2016 у справі №К/800/40668/15.

При цьому, суд зазначає, що з наявних в справі матеріалів вбачається, що позивачу відповідь на звернення надана у передбачені законодавством терміни, у якій дані відповіді на порушені заявником питання у межах наданих повноважень.

Суд зазначає, що лише незгода з отриманою інформацією, яка викладена відповідачем у відповіді на звернення позивача - не є підставою у задоволенні позовних в частині визнання протиправною відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.03.2020 № 747-1093/Н-02/8-2000/20 стосовно посилання на Постанову Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637.

А тому в цій частині вимоги заявленого позову задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог в частині вирішення питання про доцільність направлення окремої ухвали в порядку ст.249 КАС України на адресу відповідача та (або) Пенсійного Фонду України у зв`язку з суттєвими порушеннями прав та законних інтересів позивача та у разі необхідності, вийти за межі заявлених позовних вимог з метою реального захисту порушених прав позивача судом зазначається, що, оскільки в ході розгляду справи судом не встановлено порушень законодавства з боку ГУ ПФУ у Харківській області при розгляді заяви позивача та наданні відповіді від 18.03.2020 № 747-1093/Н-02/8-2000/20, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог і в цій частині заявленого позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат не здійснюється, так як позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.