Справа № 640/22608/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м. Київ № 640/22608/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства охорони здоров`я України

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання у термін не більше одного місяця письмової відповіді по суті скарги від 24 вересня 2019 року та заяви від 07 жовтня 2019 року;

- зобов`язати відповідача розглянути скаргу від 24 вересня 2019 року та заяву від 07 жовтня 2019 року;

- зобов`язати відповідача створити комісію за фактом порушення КЗпП України ректором Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 24 вересня 2019 року ним на адресу МОЗ України спрямовано скаргу щодо порушення положень Конституції України, КЗпП України, КУпАП України, контракту ректора Харківської медичної академії післядипломної освіти №817 від 21 січня 2015 року ректором ХМАПО ОСОБА_2., проте станом на 18 листопада 2019 року не отримав відповіді на скаргу, у зв`язку з чим 07 жовтня 2019 року направив заяву з проханням витребувати з ХМАПО певні документи та звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 та його заступника з юридичних питань ОСОБА_3 щодо відшкодування збитків. Проте і на зазначену заяву станом на 18 листопада 2019 року позивач відповіді не отримав.

Вбачаючи ознаки протиправної бездіяльності з боку відповідача, яка полягає у ненаданні у визначений законодавством строк відповідей на його звернення, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2019 року, після усунення позивачем недоліків позову згідно ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 листопада 2019 року, відкрито провадження у справі, визначено розгляд провадити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (викликуґ0 сторін, запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази, роз`яснено положення пункту 12 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України та можливість отримати позовні матеріали безпосередньо у суді.

Від відповідача 17 січня 2202 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти позову, відповідач зазначив, що заяву (повторну) позивача направлено за належністю до Харківської медичної академії післядипломної освіти листом від 28 грудня 2019 року, оскільки захист прав та інтересів ХМАПО здійснюється юридичною службою зазначеної установи, про що повідомлено ОСОБА_1 належним чином.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання створити комісію за фактом порушення КЗпП України ректором Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2 відповідачем зазначено, що такі повноваження входять до складу дискреційних, щодо яких суд не має права втручання. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 23 вересня 2020 року про відкликання позовної заяви та повернення судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 24 вересня 2019 року звернувся до МОЗ України зі скаргою щодо порушення ректором Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2. положень Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу законів про працю України, а також контракту №817 від 21 січня 2015 року.

Факт направлення скарги підтверджується наявною у справі копією квитанції ПАТ Укрпошта від 24 вересня 2019 року.

Також 07 жовтня 2019 року позивач звернувся до МОЗ України із заявою щодо витребування з ХМАПО бухгалтерських та інших документів, які підтверджують здійснення виплат директору ННІС ХМАПО ОСОБА_1 , а також стосовно необхідності звернення до суду з позовом до ректора ХМАПО ОСОБА_2 та до його заступника ОСОБА_3 щодо відшкодування збитків.

Факт направлення заяви підтверджується наявною у справі копією квитанції ПАТ «Укрпошта» від 07 жовтня 2019 року.

Обставини отримання від позивача скарги від 24 вересня 2019 року та заяви від 08 жовтня 2019 року відповідачем не заперечуються.

Позивач стверджує, що не отримував відповідей на подані скаргу та заяву в порядку виконання Закону України «Про звернення громадян».

У свою чергу відповідач стосовно руху скарги ОСОБА_1 від 24 вересня 2019 року жодних пояснень та доказів не надав, а щодо заяви 07 жовтня 2019 року у відзиві на позовну заяву зазначає, що перенаправив її за належністю до юридичної служби ХМАПО.

У підтвердження таких доводів відповідач надав копію листа від 28 грудня 2019 року №14-06/Д-17418/15749-зв, адресованого Харківській медичній академії післядипломної освіти та ОСОБА_1 , дослідженням якого судом встановлено, що до ХМАПО направлено звернення ОСОБА_1 від 13 грудня 2019 року.

Отже, доказів того, що на скаргу від 24 вересня 2019 року та заяву від 07 жовтня 2019 року позивачу надавалися відповіді в порядку Закону України «Про звернення громадян» суду не надано.

Оцінюючи встановлені обставини у справі, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглядати звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про звернення громадян», який є спеціальним для даного виду правовідносин, визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону України «Про звернення громадян» скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів. Органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду (частина перша статті 16 Закону України «Про звернення громадян»).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Порядок та строки розгляду звернень громадян врегульовано статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», згідно якої звернення розглядаються та вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

З урахуванням викладеного, а також ураховуючи встановлення судом обставин ненадання відповіді Міністерством охорони здоров`я України на скаргу позивача від 24 вересня 2019 року та заяву від 07 жовтня 2019 року у порядку та строки, визначені Законом України «Про звернення громадян», суд приходить до того висновку, що відповідачем проявлено протиправну бездіяльність, у зв`язку з чим наявні підстави для його зобов`язання до вчинення відповідних дій.

Водночас, суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язати відповідача створити комісію за фактом порушення КЗпП України ректором Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2 та зазначає таке.

У даній справі №640/22608/19 предметом розгляду є оскарження суб`єкта владних повноважень - МОЗ України щодо розгляду звернень ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Виходячи з зазначеної норми, суд не вбачає зв`язку позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача створити комісію за фактом порушення КЗпП України ректором Харківської медичної академії післядипломної освіти ОСОБА_2 з іншими вимогами, заявленими у цій же справі, які стосуються протиправної бездіяльності відповідача, яка полягає у ненаданні відповідей на його звернення.

Окрім того, відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №267 МОЗ України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОЗ України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, захисту населення від інфекційних хвороб, протидії ВІЛ-інфекції/СНІДу та іншим соціально небезпечним захворюванням, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження), забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері створення, виробництва, контролю якості та реалізації лікарських засобів, медичних імунобіологічних препаратів і медичних виробів, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, протидії їх незаконному обігу, а також забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Виходячи з такого, повноваження МОЗ України щодо утворення комісій, зокрема, за фактом порушення законодавства певними посадовими особами, належать до дискреційних повноважень відповідача.

При цьому суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки відповідно до законодавства України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені повноваженнями перевіряти вже створені норми права на їх відповідність вищестоящим нормативно-правовим актам.

За змістом Рекомендацій №R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 під дискреційними повноваженням слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, суд знаходить правові підстави для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 770,00 грн. відповідно до квитанції від 18 листопада 2019 року. З урахуванням результатів розгляду на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Міністерства охорони здоров`я України щодо ненадання ОСОБА_1 у термін не більше одного місяця письмової відповіді по суті скарги від 24 вересня 2019 року та заяви від 07 жовтня 2019 року.

3. Зобов`язати Міністерство охорони здоров`я України надати відповідь на скаргу від 24 вересня 2019 року та заяву від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_1 у порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян».

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства охорони здоров`я України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

5. В решті позовних вимог відмовити.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Міністерство охорони здоров`я України, адреса: 01601, м. Київ, вулиця М. Грушевського, будинок 7, , тел. НОМЕР_3 .

Суддя В.І. Келеберда