Справа № П/320/998/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2020 року № П/320/998/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Мілієнко О.М., за участю представника відповідача Фесенка О.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21030,19 грн. зі сплати єдиного внеску №Ф-3293-57 У від 11.05.2019, яка складена Головним управління ДПС у Київської області відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі.

Також, позивачем разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення адміністративного.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 відмовлено у задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що оскаржувана податкова вимога є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята не у порядку та не у спосіб, що передбачені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску від 20.04.2015 №449. Позивач пояснила, що з 05.07.2007 зареєстрований, як фізична особа-підприємець, проте підприємницькою діяльністю не займалась і будь-якого доходу не отримувала, в зв`язку з чим, на думку позивача, вона не повинен сплачувати єдиний соціальний внесок. Стверджувала, що податковим органом порушено строк обчислення боргу по сплаті єдиного соціального внеску, адже на адресу позивача не направлялись інші вимоги про сплату недоїмки з ЄСВ, що спричинило зростання суми такої недоїмки без відома позивача. Зауважила, що про існування оскарженої вимоги дізналась 13.01.2020, після того як звернулась до Фастівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській область та ознайомилась з матеріалами виконавчого провадження №60670966. Після ознайомлення з матеріалами зазначено виконавчого провадження, позивачу стало відомо, що на підставі оскаржуваної вимоги було відкрите виконавче провадження №60670966 та винесено постанову про арешт коштів боржника.

Позивач, зазначила, що з вересня 2016 року перебуває у трудових відносинах з Фастівською міською радою, крім того з 16.01.2017 по 21.0.2017 перебувала на лікарняному по вагітності та пологах, а з 01.04.2017 по теперішній час перебуває у декретній відпусті, та її роботодавцем нараховувався та сплачувався єдиний внесок за позивача у повному обсязі. Стверджує, що відповідачем вказану обставину враховано не було, у зв`язку з чим протиправно винесено вимогу про сплату позивачем боргу (недоїмки) по єдиному внеску.

Відповідачем подано відзив на позов, відповідно до якого податковий орган заперечує проти задоволення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову. Вказано, що статус фізичної особи-підприємця позивач припинив 13.01.2020, тому за даними інтегрованих карток платника податків позивачу здійснено нарахування ЄСВ за 2017 рік, 2018 рік та перший квартал 2019 року.

Представником позивача під час судового засідання 23.07.2020 заявлено клопотання про зупинення розгляду справи №320/998/20. Клопотання обґрунтоване тим, що у зв`язку із набуттям чинності 03.06.2020 Законом України від 13.05.2020 №592-IX Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників та поданням позивачем заяви до відповідача про списання недоїмки з ЄСВ, слід зупинити провадження в даній адміністративній справі на час проведення процедури списання заборгованості зі сплати ЄСВ.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 зупинено провадження у даній справі до 08.09.2020 о 12:30.

Представник позивача про час дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні даного адміністративного позову повністю.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстрований як фізична особа-підприємець в період з 05.07.2007 по 13.01.2020.

З вересня 2016 року позивач працює у Відділі з питань фізичної культури та спорту виконавчого комітету Фастівської міської ради на посаді інструктора з фізичної культури СК «Машинобудівників» та з 16.01.2017 по 21.05.2017 знаходилась на лікарняному по вагітності та пологах, дане підтверджується довідкою Відділу з питань фізичної культури та спорту виконавчого комітету Фастівської міської ради №02-51/03 від 22.01.2020, листком непрацездатності серії АДА №897907 виданий Фастівською центральною районною лікарнею від 16.01.2017.

Аналогічні відомості відображені у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України форми ОК-5, згідно з якими позивач постійно працює та отримує доходи за місцем роботи у Відділі з питань фізичної культури та спорту виконавчого комітету Фастівської міської ради по коду 0356556 з вересня 2016 року, з якого роботодавцем здійснюються відповідні відрахування згідно законодавства.

Так, за даними форми ОК-5 позивач отримувала доходи за місцем роботи у Відділі з питань фізичної культури та спорту виконавчого комітету Фастівської міської ради по коду 0356556 у звітні періоди з червня 2016 року по травень 2017 року включно.

У період з березня 01.0.2017 по даний час позивач перебуває в декретній відпустці та отримує виплати з управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради по коду 03193620.

Поряд з цим, у березні 2019 року позивач отримала разову виплату від окружної виборчої комісії з виборів президента України територіального виборчого округу №91 по коду страхувальника 42835695.

Згідно з даними інтегрованих карток платника податків позивача по єдиному соціальному внеску здійснено наступні нарахування:

- ЄСВ за 2017 рік - 704,00 грн. х 12 = 8448,00 грн., сума боргу - 8448,00 грн.;

- ЄСВ за І квартал 2018 року - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., сума боргу 10905,18 грн.;

- ЄСВ за ІІ квартал 2018 року - 819,06 грн. х3 = 2457,18 грн., сума боргу 13362,36 грн.;

- ЄСВ за ІІІ квартал 2018 року - 819,06 грн.х3 = 2457,18 грн., сума боргу 15819,54 грн.;

- ЄСВ за IV квартал 2018 року - 819,06 грн.х3 = 2457,18 грн., сума боргу 18276,72 грн.;

- ЄСВ за I квартал 2019 року - 918,06 грн. х3 = 275,18 грн., сума боргу 21030,90 грн.

Судом встановлено, що у зв`язку з наявністю в ІКПП позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ, відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3293-57 У від 11.05.2019.

Вважаючи вказану вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною, позивач звернулась до суду з позовом про її скасування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин, далі по тексту - Закон №2464-VI).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону №2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 1); застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (пункт 3).

Як вбачається з аналізу вказаних положень Закону №2464-VI, основною метою збору єдиного внеску є забезпечення захисту права застрахованої особи на отримання страхових виплат у випадках, передбачених законодавством. При цьому, фізична особа може сплачувати єдиний внесок самостійно або за неї може сплачуватись єдиний внесок у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, платниками єдиного внеску є, фізичні особи-підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців) (абз. 3 п. 1); фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування (п. 4).

Відповідно до абзаців 1 та 2 ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.

Частиною 4 ст. 8 Закону №2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

З 01.01.2017 набув чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесені зміни до Закону №2464-VI.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI (в редакції Закону №1774-VIII), єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць (абзац перший).У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (абз. 2).

Отже, Законом №2464-VI встановлено обов`язок фізичної особи-підприємця, що перебуває на загальній системі оподаткування, сплачувати єдиний внесок незалежно від отримання доходу у розмірі не меншому мінімального страхового внеску. Тобто, мінімальний розмір обов`язкового платежу прямо визначено Законом №2464-VI і не залежить від подання чи неподання платником податків відповідної звітності, або здійснення нарахувань контролюючим органом.

Як встановлено судом, відповідно до даних інтегрованої картки платника по єдиному внеску, ОСОБА_1 нараховано 21030,19 грн. єдиного внеску за період з 2017 року по І квартал 2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону №2464-VI, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (абзац перший) Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею (абзац четвертий). У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абзац п`ятий).

Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449 затверджено Інструкцію про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі по тексту - Інструкція №449).

Розділом ІV Інструкції №449 встановлено, зокрема, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах , визначених розділом VII цієї Інструкції (абзац другий пункту 2). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму, що перевищує 10 гривень (абзац десятий пункту 3). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи) (абзац перший пункту 4).

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця борг з єдиного внеску.

У зв`язку з наявністю у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску, відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3293-57 У від 11.05.2019 щодо сплати ОСОБА_1 суми боргу по єдиному внеску в розмірі 21030,90 грн.

Судом враховується факти відсутності у позивача за вказаний період доходу від підприємницької діяльності, як фізичної особи-підприємця, та отримання заробітної плати, як найманим працівником. База нарахування єдиного внеску у період за який була нарахована заборгованість була не нижчою, ніж мінімальна заробітна плата. Таким чином, єдиний внесок за вказаний період щодо позивача було сплачено його роботодавцем у відповідності до вимог Закону №2464-VI.

При цьому Законом №2464-VI не визначено підстав та порядку нарахування єдиного внеску при одночасному перебуванні особи на обліку в якості фізичної особи-підприємця та виконанні ним трудових обов`язків, як найманого працівника.

Суд наголошує, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, в розумінні Закону №2464-VI, позивач у період за який нарахована заборгованість по єдиному соціальному внеску була застрахованою особою, і єдиний внесок за нього нараховувався та сплачувався роботодавцем в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем, як фізичною особою-підприємцем, за відсутності доказів отримання ним доходу внаслідок здійснення підприємницької діяльності.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження отримання позивачем у період з 2017 року по І квартал 2019 року доходу внаслідок здійснення ним підприємницької діяльності, відтак, позивачу, як фізичній особі-підприємцю, неправомірно нараховано єдиний внесок за вказаний період.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем протиправно винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3293-57 У від 11.05.2019, тому її слід скасувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (квитанція від 23.01.2020 №65), відтак на користь позивача слід присудити судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 21030,90 грн. зі сплати єдиного внеску №Ф-3293-57 У від 11.05.2019, яка винесена Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 05 листопада 2020 р.