Справа № 855/90/20
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2020 року

Київ

справа №855/90/20

адміністративне провадження №А/9901/36/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу

за апеляційною скаргою кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 , поданою його довіреною особою ОСОБА_2,

на рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2020 року (колегія суддів у складі головуючого судді Бєлової Л.В., суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.)

у справі №855/90/20

за позовом кандидата у народні депутати України ОСОБА_1

до Центральної виборчої комісії

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії.

I. ПРОЦЕДУРА

1. ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центральної виборчої комісії (далі - ЦВК, Комісія), в якому просив суд:

- визнати протиправним рішення ЦВК №440 від 30 жовтня 2020 року, яке полягає у нерозгляді його скарги від 28 жовтня 2020 року по суті і невжитті заходів для встановлення законності при порушені виборчих прав кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ЦВК розглянути його скаргу від 28 жовтня 2020 року по суті, встановити законність і прийняти рішення, яким зобов`язати окружну виборчу комісію (далі - ОВК) здійснити перерахунок голосів на виборчій дільниці №740126.

2. Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення ЦВК №440 від 30 жовтня 2020 року, яким, зокрема, скаргу довіреної особи кандидата у народні депутати ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без розгляду, оскільки жодної дії по її розгляду по суті ОВК вчинено не було, що є бездіяльністю ОВК, яка може бути оскаржена до ЦВК.

3. Позивач вважає, що ЦВК, знаючи про факт порушення виборчих прав кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 з боку ОВК, не вжила жодних заходів для встановлення законності, що є прямим порушенням принципів її діяльності.

4. Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

5. У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Також позивач просив суд постановити окрему ухвалу і звернутись до Національної поліції України і Генеральної прокуратури України з інформацією про фальшування і службове підроблення ОВК постанови №32 від 27 жовтня 2020 року.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою ЦВК від 4 вересня 2020 року №231 «Про утворення окружної виборчої комісії з виборів народних депутатів України на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року в одномандатному виборчому окрузі № 208» утворено ОВК з виборів народних депутатів України на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року в одномандатному виборчому окрузі №208.

7. ОСОБА_1 зареєстровано кандидатом у народні депутати на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року в одномандатному виборчому окрузі №208.

8. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є довіреними особами кандидата у народні депутати ОСОБА_1 відповідно до посвідчень №ДО-3 від 18 вересня 2020 року та №ДО-1 від 18 вересня 2020 року.

9. 27 жовтня 2020 року ОСОБА_3 в інтересах кандидата у народні депутати ОСОБА_1 , звернувся до ОВК зі скаргою на дії дільничної виборчої комісії №740126 (далі - ДВК) щодо підрахунку голосів виборців на вказаній виборчий дільниці.

10. Того ж дня ОВК розглянула скаргу ОСОБА_3 та за результатами її розгляду прийняла рішення №32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», пунктом першим якого скарги ОСОБА_3 , зокрема, і на дії ДВК №740126, залишені без розгляду відповідно до пункту 5 статті 108 та пункту 11 статті 111 Закону України «Про вибори народних депутатів України».

11. 28 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до ЦВК зі скаргою на бездіяльність ОВК (вхідний №21-36-20536) з приводу нерозгляду скарги ОСОБА_3 , як довіреної особи ОСОБА_1 , на дії ДВК №740126.

12. У вказаній скарзі суб`єкт звернення просив визнати такою, що не відповідає вимогам законодавства, бездіяльність ОВК щодо залишення скарг ОСОБА_3 , довіреної особи кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , на дії відповідних дільничних виборчих комісій без розгляду та зобов`язати суб`єкта оскарження розглянути відповідну скаргу, зобов`язати суб`єкта оскарження здійснити перерахунок голосів виборців на виборчій дільниці №740126.

13. За результатами розгляду скарги позивача від 28 жовтня 2020 року, ЦВК прийнято постанову від 30 жовтня 2020 року №440, якою скарги ОСОБА_2 , довіреної особи кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , зокрема, і скаргу, зареєстровану в ЦВК 28 жовтня 2020 року №21-36-20536, залишено без розгляду по суті.

14. Позивач, вважаючи постанову ЦВК від 30 жовтня 2020 року №440 протиправною, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

III. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

15. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності спірної постанови ЦВК.

16. Такі висновки суду першої інстанції ґрунтуються, зокрема, на тому, що позивач, звертаючись до ЦВК зі скаргою на бездіяльність ОВК, фактично оскаржив рішення останньої.

17. Так, ОВК за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 від 27 жовтня 2020 року було прийнято постанову від 27 жовтня 2020 року №32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», що є рішенням ОВК.

18. Судом першої інстанції зроблено висновок, що ЦВК наділена повноваженнями щодо розгляду скарг тільки на бездіяльність ОВК, в той час як скарги на рішення ОВК можуть бути подані та розглянуті лише у судовому порядку.

19. Враховуюче це, а також ту обставину, що вимоги позивача у скарзі 28 жовтня 2020 року №21-36-20536 є похідними та обґрунтовані протиправністю рішення ОВК, суд першої інстанції погодився з рішенням ЦВК щодо залишення без розгляду по суті скарги довіреної особи кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 28 жовтня 2020 року за вх. № 21-36-20536, оскільки ЦВК є неналежним суб`єктом розгляду скарг ОСОБА_2 на рішення ОВК.

IV. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

20. Позивач у своїй апеляційній скарзі не погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає його необґрунтованим і протиправним.

21. Посилаючись на частину одинадцяту статті 111 Закону України «Про вибори народних депутатів України», позивач не погоджується з постановою ЦВК №440 від 30 жовтня 2020 року в частині нерозгляду його скарги від 28 жовтня 2020 року по суті.

22. Зазначає, що його скарга до ОВК від 27 жовтня 2020 року була подана належним суб`єктом звернення, до належного суб`єкта розгляду скарги і без порушення строків оскарження, встановлених статтею 109 цього Закону України «Про вибори народних депутатів України».

23. Таким чином, вважає позивач, постанова ОВК у частині залишення його скарги без розгляду є протиправним правовим актом індивідуальної дії. Вважає, що суд не мав застосовувати при розгляді справи постанову ОВК №32 від 27 жовтня 2020 року і тому слід вважати нерозгляд бездіяльністю, на яку була зобов`язана відреагувати ЦВК.

24. Підсумовуючи автор касаційної скарги наголошує, що ЦВК, знаючи про факт порушення виборчих прав кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 з боку ОВК, не вжила жодних заходів для встановлення законності, що є прямим порушенням принципів її діяльності.

25. Крім того, позивач стверджує, що як йому вбачається з постанови №32 від 27 жовтня 2020 року ОВК фактично розглядала справу по суті (досліджувала докази - акти порушень, явку виборців, робила висновки тощо). Член ОВК ОСОБА_4 пояснила йому, що фактично такого розгляду не було, про що він повідомив суд. Це вказує на вчинення Головою ОВК і секретарем кримінальних правопорушень, передбачених статтею 158-3 (фальсифікація виборчої документації) і 366 (службове підроблення) КК України.

26. У відзиві на апеляційну скаргу ЦВК не погоджується з нею, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

27. Відповідач погоджується з мотивами оскарженого рішення суду першої інстанції, що викладені в пунктах 15-19 цієї постанови.

28. Сторони, їх представники в судове засідання не з`явились.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Положеннями статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

30. З огляду на виконання судом апеляційної інстанції обов`язку, передбаченого статтею 268 КАС України, відсутні перешкоди для розгляду цієї справи за відсутності сторін, їх представників.

31. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

32. Верховний Суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши й проаналізувавши доводи апеляційних скарг в межах, визначених статтею 308 КАС України, дійшов таких висновків.

33. Предметом спору у справі, що розглядається, є постанова ЦВК від 30 жовтня 2020 року №440, в тій частині, якою скаргу ОСОБА_2 , зареєстровану в ЦВК 28 жовтня 2020 року №21-36-20536, залишено без розгляду по суті.

34. Постанова ЦВК від 30 жовтня 2020 року №440 у зазначеній частині, як з неї вбачається, обґрунтована, зокрема, тим, що ЦВК є неналежним суб`єктом розгляду скарг ОСОБА_2 на рішення ОВК.

35. Спірні правовідносини у справі, що розглядається, регулюються Законами України «Про Центральну виборчу комісію» та «Про вибори народних депутатів України», з огляду на положення підпункту 2 пункту 2 розділу XXXXII «Прикінцеві та перехідні положення» Виборчого кодексу України, а також Порядком розгляду скарг виборчими комісіями з виборів народних депутатів України, затвердженого постановою ЦВК від 31 липня 2012 року №133 (далі - Порядок №133).

36. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Центральну виборчу комісію» ЦВК (далі - Комісія) є постійно діючим колегіальним державним органом, який діє на підставі Конституції України, цього та інших законів України і наділений повноваженнями щодо організації підготовки і проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, всеукраїнського і місцевих референдумів в порядку та в межах, встановлених цим та іншими законами України.

37. Положеннями частини четвертої статті 14 та частини четвертої статті 15 зазначеного Закону передбачено, що скарги, що стосуються виборів чи референдумів, подаються до Комісії та розглядаються нею у порядку та строки, встановлені законом про вибори чи законом про референдуми.

38. Відповідно до частини шостої статті 108 Закону України «Про вибори народних депутатів України» рішення, дії чи бездіяльність окружної виборчої комісії, її члена може бути оскаржено до суду. Скарга щодо бездіяльності окружної виборчої комісії також може бути подана до Центральної виборчої комісії.

39. Аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що рішення, дії чи бездіяльність ОВК, її члена може бути оскаржено до суду, водночас ЦВК наділена повноваженнями розглядати скарги лише на бездіяльність ОВК, про що обґрунтовано вказано судом першої інстанції.

40. Положеннями пунктів 7.2, 7.4 Порядку №133 визначено, що від час вивчення скарги виборча комісія встановлює: 1) чи подано скаргу належним суб`єктом звернення зі скаргою, визначеним Законом; 2) чи віднесено Законом розгляд цієї скарги до повноважень виборчої комісії (належний суб`єкт розгляду скарги); 3) чи дотримано суб`єктом звернення зі скаргою строки оскарження, встановлені Законом.

При вирішенні питання, чи належить розгляд поданої скарги до повноважень виборчої комісії, необхідно враховувати не лише зазначені у скарзі предмет та суб`єкт оскарження, а й проаналізувати сформульовані суб`єктом звернення зі скаргою вимоги та суть рішення, ухвалення якого вимагається від виборчої комісії.

41. У скарзі до ЦВК від 28 жовтня 2020 року довірена особа ОСОБА_1 ОСОБА_2 просив визнати бездіяльність суб`єкта оскарження такою, що не відповідає вимогам законодавства про вибори депутатів, порушує права та законні інтереси кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 ; зобов`язати суб`єкта оскарження розглянути скаргу від 27 жовтня 2020 року; зобов`язати суб`єкта оскарження здійснити перерахунок голосів на виборчій дільниці №740126.

42. Водночас як вбачається зі спірної постанови ЦВК від 30 жовтня 2020 року №440 та правильно зазначено судом першої інстанції, залишаючи без розгляду по суті скарги довіреної особи кандидата в народні депутати України ОСОБА_1 , зокрема і скаргу, зареєстровану в ЦВК 28 жовтня 2020 року №21-36-20536, відповідач виходив з того, що ОВК розглянула скарги ОСОБА_3 від 27 жовтня 2020 року та за результатами їх розгляду прийняла постанову від 27 жовтня 2020 року № 32 «Про прийняття протоколів дільничних виборчих комісій», проте суб`єкт звернення з указаною постановою не погодився, тобто фактично оскаржив це рішення ОВК. Зазначене позивачем не спростовано.

43. Як зазначалось, ЦВК наділена повноваженнями розглядати скарги лише на бездіяльність ОВК та відповідно не наділена такими щодо розгляду скарг на рішення ОВК.

44. В частині другій статті 19 Конституції України закріплено конституційний принцип, відповідно до якого, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

45. В контексті повноважень ЦВК зазначений принцип знайшов своє втілення в частині другій статті 3 Закону України «Про Центральну виборчу комісію», відповідно до якої, комісія та її члени зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, цим та іншими законами України.

46. Згідно з частиною одинадцятою статті 111 Закону України «Про вибори народних депутатів України» виборча комісія приймає рішення про залишення скарги без розгляду по суті, якщо вона подана неналежним суб`єктом звернення зі скаргою, до неналежного суб`єкта розгляду скарги або з порушенням строків оскарження, встановлених статтею 109 цього Закону.

47. Зважаючи на таке правове регулювання питання розгляду скарг ЦВК, а також враховуючи, що позивач через свою довірену особу оскаржив до ЦВК рішення ОВК, відповідач дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про залишення без розгляду по суті скарги довіреної особи кандидата в народні депутати України в одномандатному виборчому окрузі №208 на проміжних виборах народного депутата України 25 жовтня 2020 року ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 28 жовтня 2020 року за вх. №21-36-20536, оскільки ЦВК є неналежним суб`єктом розгляду скарг ОСОБА_2 на рішення ОВК, про що правильно зазначив суд першої інстанції.

48. Аргументи позивача, наведені ними в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки фактично зводяться до незгоди його з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції.

49. Щодо вимог позивача постановити окрему ухвалу і звернутись до Національної поліції України і Генеральної прокуратури України з інформацією про фальшування і службове підроблення ОВК постанови №32 від 27 жовтня 2020 року, то такі задоволенню не підлягають, оскільки постанова ОВК №32 від 27 жовтня 2020 року не є предметом розглядуваного спору, а тому наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для постановлення судом окремої ухвали у цій справі.

50. Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

51. Позивачем не доведено, що постанова ЦВК від 30 жовтня 2020 року №440 в оскаржуваній позивачем частині є протиправною. Водночас відповідачем доведено, що він діяв на підставі, в межах повноважень та в спосіб, передбачений законами України, приймаючи вказану постанову.

52. За таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками Шостого апеляційного адміністративного суду щодо відсутності підстав для задоволення позову.

53. Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

54. Отже, оскаржене рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, висновки цього суду відповідають нормам матеріального та процесуального права, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення суду відсутні.

55. Частиною дев`ятою статті 273 КАС України передбачено, що суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, установлених цим Кодексом.

56. Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

57. За подання до адміністративного суду позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; фізичною особою передбачено сплату судового збору за ставкою, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

58. Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" становив 2102,00 грн.

59. Згідно з підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

60. Під час звернення до суду першої інстанції судовий збір підлягав сплаті у розмірі 840,80 грн (2102,00 x 0,4 = 840,80).

61. Беручи до уваги, що ОСОБА_1 доказів сплати судового збору до апеляційної скарги не приєднав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього 1261,20 грн судового збору.

Керуючись статтями 271-273, 278, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу кандидата у народні депутати України ОСОБА_1 , подану його довіреною особою ОСОБА_2, залишити без задоволення, а рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2020 року у справі №855/90/20 - без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Державної судової адміністрації України (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA6026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 1261,20 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривні 20 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіМ.В. Білак О.А. Губська О.В. Калашнікова