Справа № 120/5863/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 листопада 2020 р. Справа № 120/5863/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про визнання протиправною та скасування постанови

УСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивачка) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 06.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53216972 з примусового виконання виконавчого напису № 48310 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 21.09.2020.

Позивачка не погоджується із постанову про відкриття провадження з огляду на відсутність підстав для прийняття до виконання виконавчого напису нотаріуса та відкриття виконавчого провадження у виконавчому окрузі м. Києва, оскільки вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ніколи не проживала. Тому, на її думку, при відкритті виконавчого провадження відповідачем не дотримано вимог частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження». З огляду на викладене, позивачка вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою від 26.10.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Цією ж ухвалою, залучено до участі в справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» та витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 48310 від 21.09.2020 вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та документів, які враховувалися при визначенні місця відкриття виконавчого провадження.

29.10.2020 відповідачем подано витребувані докази, а саме заяву про примусове виконання рішення від 28.09.2020, Договір кредитної лінії № AG5721285 від 29.11.2018 укладений між ОСОБА_1 (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (кредитодавець) та виконавчий напис № 48310 від 21.09.2020 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.С. Горай.

03.11.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому приватний виконавець просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи відзив відповідач не погоджується із аргументами позову та зазначає, що у виконавчому написі № 48310 від 21.09.2020 вчиненому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.С. Горай вказано місце проживання боржника ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. При цьому, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012 №512/5, чи будь-яким іншим нормативно-правовим актом, не передбачено обов`язку приватного виконавця проводити виконавчі дії спрямовані на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Приватним виконавцем було перевірено виконавчий напис на вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання приватним виконавцем, наведений у ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач звернув увагу суду на те, що виконавчий напис № 48310 від 21.09.2020 є виконавчим документом, стягнення за яким проводиться у порядку визначеному Закону України «Про виконавче провадження», та наголосив, що виконавчий напис є чинним та не оскаржено боржником у встановленому порядку, а виконавець не вправі давати правову оцінку діям нотаріуса при вчиненні виконавчого напису.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» пояснень щодо позову до суду не подано.

Надавши оцінку аргументам сторін, що висвітлені у заявах по суті справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд встановив таке.

21.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.С. Горай вчинено виконавчий напис № 48310 від 21.09.2020 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» (правонаступник прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро») суми заборгованості в розмірі 8723,00 грн. за Договором кредитної лінії № AG5721285 від 29.11.2018 укладеним між ОСОБА_1 (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (кредитодавець).

У частині виконавчого напису № 48310 від 21.09.2020 яка ідентифікує боржника, зазначено адресу реєстрації місця проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 та адресу проживання - АДРЕСА_2 .

28.09.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича із заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса № 48310 від 21.09.2020. Заява отримана приватним виконавцем 05.10.2020 та зареєстрована за № 17859/0201. У заяві стягувач просить відкрити виконавче провадження за місцем проживання (перебування) боржника. При цьому з метою ідентифікації боржника зазначено її ім`я - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації - АДРЕСА_1 та адресу проживання - АДРЕСА_2 .

06.10.2020 відповідачем розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису № 48310 від 21.09.2020 та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63216972.

Позивачка, вважаючи постанову від 06.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63216972 протиправною, звернулась до суду з цим позовом. При цьому, акцентує увагу на тому, що виконавчим округом приватного виконавця Клименка Романа Васильовича є місто Київ, тоді як вона зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією її паспорта, а у місті Києві ніколи не проживала. Тому, ОСОБА_1 вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню оскільки суперечить вимогам статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», адже приватним виконавцем без достатніх правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання боржника в іншому виконавчому окрузі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ, примусовому виконанню підлягають виконавчі написи нотаріусів.

Частинами 1, 2 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім : 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Отже, приватний виконавець вправі здійснювати примусове виконання виконавчих написів нотаріуса дотримуючись при цьому вимог закону які регулюють процедуру здійснення виконавчих дій.

Правила розподілу територіальної компетенції між приватними виконавцями при відкритті виконавчого провадження передбачені ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIIІ.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII).

В силу ст. 1 Закону № 1403-VIII, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону № 1403-VIII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Безспірно встановлено, що виконавчим округом приватного виконавця Клименка Романа Васильовича є місто Київ.

Частинами 1, 2 ст. 25 Закону № 1403-VIII передбачено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Разом з тим, п. 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція №512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону №1404-VІІІ).

За приписами п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Аналіз вище зазначених правових норм, дає підстави для висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Так, наявною у матеріалах справи копією паспорта позивачки підтверджується, що місце її проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 . Факт реєстрації боржника за вказаною адресою відповідачем не оспорюється. Крім цього інформація про зареєстроване місце проживання позивачки вказана у Договорі кредитної лінії № AG5721285 від 29.11.2018, виконавчому написі № 48310 від 21.09.2020 вчиненому приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу О.С. Горай та у заяві про примусове виконання виконавчого напису від 28.09.2020

Поряд із цим, у виконавчому написі нотаріуса № 48310 від 21.09.2020 та заяві про примусове його виконання від 28.09.2020 зазначено також адресу проживання боржника ( ОСОБА_1 ) - АДРЕСА_2 .

Однак при розгляді цієї справи судом не здобуто доказів того, що інформація про місце проживання боржника є достовірною. Суд звертає увагу, що відповідач жодних доказів на підтвердження того, що на момент прийняття спірної постанови місцем проживання, перебування, роботи позивачки або місцезнаходженням її майна була територія м. Києва, не надав. При цьому, позивачка заперечила той факт, що вона коли небудь проживала у місті Київ як і те, що на момент відкриття виконавчого провадженні там знаходилось її майно.

Оскільки приватний виконавець Клименко Роман Васильович при відкритті виконавчого провадження порушив правила територіальної юрисдикції приватних виконавців, так як, володіючи достовірною інформацією про місце реєстрації боржника, що не належить до його виконавчого округу, прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу, що у свою чергу суперечить Закону № 1404-VІІІ та Інструкції № 512/5, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Висновок суду у цій справі узгоджується із висновком якого дійшов Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.

Щодо твердження відповідача, що у виконавчому написі № 48310 від 21.09.2020, чітко зазначено, що боржник проживає у межах виконавчого округу міста Києва, а саме, за адресою: АДРЕСА_2 , а тому у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання, то суд надаючи їм оцінку виходить із таких мотивів.

Суд погоджується із аргументом відповідача про існування презумпції чинності виконавчого напису нотаріуса, зміст якої полягає у тому, що такий виконавчий напис вважається правомірним доки протилежне не встановлено у передбаченому порядку (зокрема у спорі ініційованому зацікавленою особою з метою скасування виконавчого напису). Суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями надавати правову оцінку виконавчому напису. Однак, у публічно - правовому спорі щодо правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.10.2020, суд повинен перевірити чи були підстави вважати, що місцем проживання або перебування боржника або місцезнаходженням його майна є місто Київ (де знаходиться виконавчий округ ОСОБА_2 ).

Як встановлено судом, факт проживання позивачки за адресою АДРЕСА_2 не підтверджений жодними належними та допустимими доказами. Більше того, із загальнодоступного джерела інформації https://www.google.com.ua/maps/place встановлено, що за адресою АДРЕСА_3 знаходиться одноповерхова споруда ветеринарної клініки, що також ставить під сумнів достовірність відомостей щодо проживання позивачки за цією адресою у квартирі АДРЕСА_2 .

Щодо зазначення цієї інформації про адресу місця проживання у виконавчому написі, то суд враховує, що згідно п. 2.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника.

У пункті 4 Порядку від 22.02.2012 № 296/5 передбачено, що виконавчий напис має містити найменування та місце проживання (місцезнаходження) боржника, дату й місце його народження, місце роботи (для фізичних осіб), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб).

Норми глави 16 Порядку від 22.02.2012 № 296/5 передбачають перевірку нотаріусом інформації щодо безспірності заборгованості, обґрунтування стягнення, строку який минув з моменту виникнення права вимоги, обрахувати розмір суми стягнення, тощо. Однак нормами глави 16 Порядку від 22.02.2012 № 296/5 не передбачено обов`язку перевіряти зазначену стягувачем інформацію про місце проживання (місцезнаходження) боржника. Відтак, при вчиненні виконавчого напису основним джерелом інформації про місце проживання (місцезнаходження) боржника є заява стягувача, у якій стягувач може зазначити у тому числі й недостовірні відомості про місце проживання (місцезнаходження) боржника. Тому, суд в межах розгляду справи щодо правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження повинен перевірити такі відомості з метою перевірки постанови на відповідність нормам ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VІІІ, що не свідчить про «перегляд» адміністративним судом виконавчого напису, адже висновки суду у цій справі не впливають на чинність виконавчого напису № 48310 від 21.09.2020.

Поряд із цим суд звертає увагу, що довільне зазначення інформації про місце проживання (місцезнаходження) боржника у виконавчому провадженні нівелює встановлені ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VІІІ правила територіальної юрисдикції при відкритті виконавчого провадження та може призвести до створення штучних підстав для відкриття виконавчого провадження поза межами сформованих територіальних округів приватних виконавців. Це вказує на необхідність перевірки відомостей про місце проживання (місцезнаходження) боржника судом при розгляді цієї справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VІІІ, одним із критеріїв для визначення місця відкриття виконавчого провадження є місце знаходження майна боржника. Однак при розгляді цієї справи відповідачем не надано доказів того, що будь яке майно ОСОБА_1 знаходиться у місті Києві, що теж вказує на протиправність постанови від 06.10.2020 про відкриття виконавчого провадження.

Крім цього, частиною 5 ст. 24 Закону № 1404-УІІІ встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Відповідачем не надано доказів того, що нив вжито вказаних заходів за результатом яких зібрано інформацію про наявність у боржника майна чи його місце роботи на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця (місто Київ).

Відтак, надавши оцінку доводам учасників справи та наявним у матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 63216972 від 06.10.2020 прийнята із порушенням норм ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-УІІІ, а тому підлягає скасуванню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, сплачений позивачкою судовий збір підлягає стягненню в її користь із відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 06.10.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 63216972.

Стягнути із приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича в користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення (ухвалення).

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович - вул. Юрія Поправки, 6, оф. 31, м. Київ, 02094;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» - вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, м. Київ, 04112, .

Суддя Богоніс Михайло Богданович