Справа № 640/22467/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

при секретарі - Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» на прийняте за правилами спрощеного позовного провадження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» (далі - Позивач, ТОВ «Юнайтед Кемікалс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - Відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.09.2018 року № та від 22.07.2019 року №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.06.2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що будь-які підстави для зменшення об`єкту оподаткування, у тому числі шляхом віднесення суми від`ємного значення попередніх періодів, є податковою пільгою, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове про задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що зменшення фінансового результату на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих періодів не належить до податкової пільги, а за своєю суттю є коригуванням фінансового результату. Окремо підкреслює залишення поза увагою судом першої інстанції того, що в актах перевірки контролюючим органом зазначено ставку оподаткування « 0», що суперечить положенням ПК України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.08.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 04.11.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві просить відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що невнесення до бюджету суми податку на додану вартість через застосування нульової ставки оподаткування є податковою пільгою, що зумовлює виникнення у платника податків обов`язку із подання звіту.

У судовому засіданні представник Позивача доводи апеляційної скарги підтримав та просив суд її вимоги задовольнити повністю.

Представник Відповідача наполягав на залишенні апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Крім того, зазначив, що штрафні санкції були нараховані Позивачу за неподання звітів про отримання податкової пільги щодо сплати податку на прибуток підприємств.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві у вересні 2018 року була проведена камеральна перевірка ТОВ «Юнайтед Кемікалс» з питання своєчасності подання (неподання) звіту про суми податкових пільг (ф. 1-ПП) за звітний період І квартал 2018 року, результати якої викладено в акті від 06.09.2018 року №3716/26-15-12-08-20/35895462 (а.с. 16).

Згідно висновків перевірки Відповідачем встановлено порушення Позивачем вимог пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України у зв`язку з недотриманням граничних термінів подання податкової звітності за І квартал 2018 року, відповідальність за що передбачена п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

На підставі викладених в акті перевірки висновків ГУ ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 24.09.2018 року №, яким до ТОВ «Юнайтед Кемікалс» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 170,00 грн. (а.с. 17).

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві у червні 2019 року була проведена камеральна перевірка ТОВ «Юнайтед Кемікалс» з питання своєчасності подання (неподання) звіту про суми податкових пільг (ф. 1-ПП) за звітний період 2018 рік, результати якої викладено в акті від 05.06.2019 року №776/26-15-12-08-21/35895462 (а.с. 46).

Згідно висновків перевірки Відповідачем встановлено порушення Позивачем вимог пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України у зв`язку з недотриманням граничних термінів подання податкової звітності за 2018 рік, відповідальність за що передбачена п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України.

На підставі викладених в акті перевірки висновків ГУ ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 22.07.2019 року №, яким до ТОВ «Юнайтед Кемікалс» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1 020,00 грн. (а.с. 48). Указаний індивідуальний акт за наслідками адміністративного оскарження було залишено без змін рішенням ДПС України від 11.10.2019 року №5305/6/99-00-08-05-05 (а.с. 20).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Юнайтед Кемікалс» за результатами господарської діяльності у 2017 році мало збиток у розмірі 2 047 773,00 грн. (з урахуванням попереднього звітного періоду) розмір об`єкта оподаткування становив «-2692670 грн.» (а.с. 12-14).

За результатами господарської діяльності товариства у 1 кварталі 2018 року прибуток становив 931 134,00 грн. (з урахуванням попереднього звітного період), розмір об`єкта оподаткування становив від`ємне значення «-1761536 грн.» (а.с. 9-11).

Крім того, за результатами господарської діяльності у 2018 році збиток товариства становив 1 795 533,00 грн. (з урахуванням попереднього звітного періоду) розмір об`єкта оподаткування становив від`ємне значення «-4488203 грн.» (а.с. 6-8).

Наведене, за висновками Окружного адміністративного суду міста Києва, свідчить, що TOB «Юнайтед Кемікалс» зменшило фінансовий результат до оподаткування у І кварталі 2018 року та у 2018 році з урахуванням від`ємного значення об`єкта оподаткування попереднього періоду.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 30, 46, 49, 120, 140 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а також положень Порядку обліку сум податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року № 1233 (далі - Порядок №1233), прийшов до висновку, що оскільки зменшення фінансового результату до оподаткування внаслідок перенесення від`ємного значення за попередні періоди є пільгою, то у підприємства виник обов`язок із подання відповідної звітності контролюючому органу.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на таке.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У силу приписів п. п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є.

Підпунктом 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп. пп. 54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

Згідно пп. 16.1.6 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку).

Таким чином, приписами чинного податкового законодавства встановлено обов`язок платника податків подавати суб`єктам владних повноважень відомості щодо отриманих ним податкових пільг.

Так, пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України закріплено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

В силу положень пункту 30.1 статті 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Системний аналіз вказаних вище положень дає підстави для висновку, що звіт про суми податкових пільг входить до змісту податкової декларації, оскільки наведені у п. 30.1. ст. 30 ПК України ознаки податкової пільги підпадають під вказане у п. 46.1 ст. 46 ПК України визначення податкової декларації, а саме - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що встановлена вище належність звіту про суми податкових пільг до податкової декларації вказує на те, що перевірка своєчасності його подання на підставі даних податкових декларацій платника податків охоплюється предметом камеральної перевірки, який визначено пп. 75.1.1 п. 75.1. статті 75 ПК України.

Водночас, в силу приписів пункту 30.6 статті 30 Податкового кодексу України суми податку та збору, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, обліковуються таким суб`єктом - платником податків. Облік зазначених коштів ведеться в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку № 1233 він є обов`язковим для виконання суб`єктами господарювання, які відповідно до Податкового кодексу України не сплачують податки та збори до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг.

Положеннями пункту 2 Порядку № 1233 встановлено, що суб`єкт господарювання, що не сплачує податки та збори у зв`язку з отриманням податкових пільг, веде облік сум таких пільг та складає звіт про суми податкових пільг за формою згідно з додатком.

Пунктом 3 Порядку № 1233 передбачено, що звіт подається суб`єктом господарювання за три, шість, дев`ять і дванадцять календарних місяців за місцем його реєстрації протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового періоду. У разі коли суб`єкт господарювання пільгами не користується, звіт не подається.

Аналогічний порядок подання щоквартальної податкової звітності визначений пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України.

Разом з тим, вказані вище положення Порядку № 1233 встановлюють загальні правила ведення відповідного обліку та коло суб`єктів, на яких покладається обов`язок подання звіту про суми податкових пільг.

При цьому, згідно пункту 8 Порядку № 1233 податкові пільги визначаються за операціями з постачання товарів та/або послуг, що є об`єктами обкладення податком на додану вартість і відповідно до Податкового кодексу України та міжнародних договорів України, ратифікованих Верховною Радою України, звільнені від оподаткування або оподатковуються за нульовою ставкою, а також тих, до яких застосовані спеціальні режими оподаткування в галузі сільського господарства.

Як вбачається з аналізу змісту вказаної вище норми, Кабінет Міністрів України у постанові № 1233 від 27.12.2010 року встановив порядок обліку податків та зборів, не сплачених суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, лише за операціями, які є об`єктами оподаткування податком на додану вартість, але згідно з іншими нормами Податкового кодексу України чи міжнародних договорів звільнені від оподаткування ПДВ чи оподатковуються за нульовою ставкою ПДВ, а також тих, на які розповсюджується спеціальний режим оподаткування в галузі.

Крім того, пунктом 9 Порядку №1233 визначено, що суми податків та зборів, не сплачені суб`єктом господарювання до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг, розраховуються таким суб`єктом у порядку, встановленому Державною податковою службою України за погодженням з Мінфіном.

На момент виникнення спірних правовідносин проведення вказаного вище розрахунку відбувалося відповідно до Порядку визначення суми податків та зборів не сплачених СПД до бюджету у зв`язку з отриманням податкових пільг за операціями, які здійснюються на митній території України, які здійснюються на митній території України, затвердженого наказом ДПА України від 29.03.2011 року № 167 та погодженого з Міністерством фінансів України (далі - Порядок № 167). Даний Порядок визначає механізм розрахунку пільг незалежно від особливостей оподаткування виключно для податку на додану вартість.

При цьому судовою колегією враховується, що щодо розрахунку суми пільг по іншим податкам, у тому числі податку на прибуток, на даний час законодавчо установлений механізм відсутній.

З урахуванням наведених вище положень Порядку № 1233, Порядку № 167 та підпункту 16.1.6 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що подання платниками податків інформації, відомостей про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг, передбачено Податковим кодексом України, однак, порядку обліку суми пільг та подання звіту про суми податкових пільг по податках, відмінних від податку на додану вартість, чинним законодавством не передбачено.

Надаючи оцінку доводам контролюючого органу, з якими погодився суд першої інстанції, щодо необхідності віднесення зменшення фінансового результату до оподаткування на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років до податкової пільги, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Отже належність звіту про суми податкових пільг до податкової декларації, на переконання судової колегії, свідчить про те, що за його неподання, при наявності відповідного обов`язку, платник податку несе відповідальність, передбачену п. 120.1 ст. 120 ПК України.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2018 року Позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за І квартал 2018 року (№ ) і задекларовано фінансовий результат до оподаткування (р. 2 декларації) в сумі 931 134,00 грн., який зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.

Крім іншого, 01.03.2019 року Позивачем подано податкову декларацію з податку на прибуток за 2018 рік (№ ) і задекларовано фінансовий результат до оподаткування (р. 2 декларації) в сумі - 1 795 533 грн., який зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років.

Відтак, у зв`язку із зазначеним, контролюючий орган, з яким погодився суд першої інстанції, дійшов висновку, що Позивач скористався пільгою 11020301 «Фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років».

Як було зазначено раніше, згідно п. 30.1 ст. 30 Податкового кодексу України податковою пільгою є передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

У відповідності до п. п. 30.2, 30.5, 30.9 ст. 30 Податкового кодексу України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Податкові пільги, порядок та підстави їх надання встановлюються з урахуванням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції виключно цим Кодексом, рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування, прийнятими відповідно до цього Кодексу. Податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.

При цьому, ДФС України кожного кварталу затверджує довідники пільг. Так, у Довіднику № 85/2 інших податкових пільг станом на 31.12.2017 року, затвердженого ДФС України 29.12.2017 року, у розділі «Інші пільги з податку на прибуток» передбачена пільга з кодом 11020301, зміст якої полягає у тому, що «Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення зазначеного пункту застосовуються з урахуванням пункту 3 підрозділу 4 розділу XX Перехідні положення цього Кодексу». Аналогічна норма міститься у Довіднику № 86/2 (станом на 01.01.2018 року).

Разом з тим, посилання на вказані довідники судом апеляційної інстанції оцінюється критично, оскільки останні є внутрішніми документами ДПС України, які не затверджені в законодавчому порядку, тому не породжують для платників правових наслідків. Довідник не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, не є джерелом права в розумінні положень статті 7 КАС України, а є лише допоміжним, інформаційним документом складеним з метою надання допомоги платникам податку при складанні та поданні Звіту.

Указаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 2540/2960/18.

У контексті наведеного колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Згідно пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років. Положення даного пункту застосовуються з урахуванням п.3 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу.

Зазначену різницю суб`єкти підприємницької діяльності відображають у рядку 3.2.4 додатка РІ «Різниці» до податкової декларації з податку на прибуток підприємства, форма якої затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року № 879.

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, зменшення фінансового результату до оподаткування на суму від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років у розумінні Податкового кодексу України є не податковою пільгою, а є лише алгоритмом обрахування належного до сплати суб`єктом господарської діяльності податкового зобов`язання з урахуванням результатів його діяльності у попередні податкові періоди.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що надана Позивачем контролюючому органу інформація щодо від`ємного значення об`єкта оподаткування за минулий період не є податковою пільгою, а тому у ТОВ «Юнайтен Кемікалс» не виникло зобов`язання щодо подання до контролюючого органу звіту про суми податкових пільг, що у свою чергу свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень-рішень.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на встановлену вище відсутність правових підстав для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у зв`язку з відсутністю у платника податків обов`язку із подання звіту про пільги щодо від`ємного значення фінансового результати з урахуванням минулих періодів, судова колегія приходить до висновку про передчасність твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про необґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.

Крім іншого, відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність стягнення з ГУ ДФС у м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Юнайтен Кемікалс» витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 4 802,50 грн., з яких 1 921,00 грн. за подання позову та 2 881,50 грн. за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 139, 242-244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» - задовольнити повністю.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 червня 2020 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС у м. Києві податкові повідомлення-рішення від 24 вересня 2018 року № та від 22 липня 2019 року №.

Стягнути з Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» (10008, м. Житомир, вул.. Житній базар, 8, ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 4 802 (чотири тисячі вісімсот дві) гривні 50 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено та підписано « 04» листопада 2020 року.