Справа № 200/8251/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 р. Справа№200/8251/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №-0516 від 12.08.2020,

встановив:

04.08.2020 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; ) про:

- визнання податкового повідомлення-рішення №-0516 від 12.08.2020 про сплату орендної плати з фізичних осіб та штрафних санкцій, протиправним;

- скасування податкового повідомлення-рішення №-0516 від 12.08.2020 про сплату орендної плати з фізичних осіб та штрафних санкцій.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження суддею одноособово, без виклику учасників у справі.

Ухвалою суду від 24.09.2020 заяву відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що з податковим повідомленням-рішенням від 12.08.2020 не згоден, вважає його таким, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що в силу розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України є особою, яка звільнена від сплати земельного податку з фізичних осіб.

Позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, у встановлений в ухвалі строк, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що податкове повідомленням-рішення сформовано згідно вимог чинного законодавства.

Відповідач зазначає, що підставою для прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення стало визначення позивачу суми податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб у сумі 15120,56 грн. за 2020 рік, на підставі договору оренди від 04.04.2020.

Стверджує, що чинним законодавством не передбачено підстави для звільнення позивача від сплати земельного податку з фізичних осіб, оскільки він не є суб`єктом господарювання.

Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , 30.01.2020 припинив підприємницьку діяльність за власним рішенням.

Відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень органом виконавчої влади, які в спірних правовідносинах здійснюють повноваження, покладені на них Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

04.04.2020 року між Військово-цивільною адміністрацією міста Авдіївка Донецької області, орендодавцем, та ОСОБА_1 , орендарем, укладено Додаткову угоду про поновлення Договору оренди землі зареєстрованого від 20.10.2011 року за № 00025.

Пунктом 1 договору визначено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування магазину з кадастровим номером :03:003:0080, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В оренду передається земельна ділянка комунальної власності площею 0,0664 га, із земель житлової та громадської забудови територіальної громади м. Авдіївка (пункт 2 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення додаткової угоди становить 339100,82 гривень (пункт 5 договору).

Згідно з пунктом 9 договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 6% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

Судом встановлено, що в інтегрованій картці платника податків за позивачем обліковується податковий борг по орендній платі з фізичних осіб в сумі 18773,82 грн., та пеня 5517,39 грн., які виникли відповідно до самостійно поданих податкових декларацій по платі за землю за 2014 рік (№ від 20.02.2014), за 2015 (№ від 29.01.2015) та за 2016 (№ від 10.02.2016).

21.07.2020 позивач звернувся із заявою №95005/10 для проведення звірки з орендної плати за землю з фізичних осіб та надав копії необхідних документів для нарахування орендної плати з фізичних осіб.

Згідно з Додатковою угодою про поновлення Договору оренди землі від 04.04.2020, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, відповідно до площі земельної ділянки - 0,0664 га - 339 100,82 грн.

На підставі цього відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 12.08.2020 №-0516, яким визначив суму податкового зобов`язання у розмірі 15120,56 грн, та направив на адресу позивача засобоми поштового зв`язку.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду.

За результатом дослідження доказів, судом встановлено, що за період з 2014-2020 вимоги про сплату боргу (недоїмки) відносно позивача не формувались та не надсилались, що підтверджується відповідачем.

Орендна плата нараховувалась позивачу за період з 04.04.2020 по 31.12.2020, наступним чином: 339 100,82 *6% /366*272 (кал.дні.) = 15 120,56 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункту 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України платою за землю є обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до підпункту 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.

Згідно підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно з пунктом 288.7 статті 288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пункту 285.1 статті 285 Податкового кодексу України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Відповідно до пунктів 288.2, 288.3 статті 288 Податкового кодексу України платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Як зазначено у пунктах 288.4, 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) та орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу (підпункт 288.5.1) не може бути меншою за розмір земельного податку: для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі 04.04.2020 орендна плата повинна вноситися позивачем у формі та розмірі 6 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік, відповідно до площі земельної ділянки - 0,0664 га - 339 100,82 грн.

Пунктом 286.5 статті 286 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців 1, 2 підпункту 38-7 пункту 38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС), плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що розташовані на тимчасово окупованій території та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Не нараховується та не сплачується у період з 14 квітня 2014 року до 29 лютого 2020 року включно, плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки (крім земель сільськогосподарського призначення), що розташовані на території населених пунктів на лінії зіткнення та перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1276-р) затверджено Перелік населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення та Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно переліку затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1276-р) м. Авдіївка належить до населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що платники податків, які мають у власності або користуванні (в тому числі на умовах оренди) земельні ділянки розташовані в м. Авдіївка, можуть застосовувати зазначену норму податкового законодавства з 14 квітня 2014 року до 29 лютого 2020 року включно.

Отже, посилання позивача, як на підставу для скасування податкового повідомлення-рішення від 12.08.2020 №-0516, що він є особою яка звільнена від сплати земельного податку з фізичних осіб, є неприйнятною.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у звязку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 №540-IX було внесено зміни до абзацу 1 підпункту 52-4 пункту 52 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України.

Так відповідно до абзацу 1 підпункту 52-4 пункту 52 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» Податкового кодексу України не нараховується та не сплачується за період з 1 березня по 31 березня 2020 року плата за землю (земельний податок та орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, фізичних або юридичних осіб, та використовуються ними в господарській діяльності.

Як встановлено судом вище, орендна плата нарахована позивачу за період з 04.04.2020 по 31.12.2020, наступним чином: 339 100,82 *6% /366*272 (календарні дні) = 15120,56 грн, з дати укладання додаткової угоди про поновлення Договору оренди землі, тобто вже після 31.03.2020. На підставі даного розрахунку відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 12.08.2020 №-0516, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю з фізичних осіб у розмірі 15120,56 грн., за період з 04.04.2020 по 31.12.2020.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач направив спірне податкове повідомлення-рішення на адресу позивача засобами поштового зв`язку, яке отримано адресатом 27.08.2020, що підтверджується трек-номером поштового відправлення 375.

Плата за землю фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт 287.5 статті 287 Податкового кодексу України).

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 12.08.2020 №-0516, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю з фізичних осіб у розмірі 15120,56 грн., є законним та обґрунтованим.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивачем не наведено обґрунтованих доводів щодо протиправності прийняття податкового повідомлення-рішення від 12.08.2020 №-0516, яким визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати за землю з фізичних осіб у розмірі 15120,56 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

У ході судового розгляду інші обставини справи судом не досліджувались, оскільки вони не є предметом розгляду у даній справі.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (місце знаходження: вул. Італійська, 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515; ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43142826) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.08.2020 №-0516 - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 06.11.2020.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна