Справа № 540/1392/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
УХВАЛА

04 листопада 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1392/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді: Ковбій О.В., розглянувши в письмовому провадженні питання про виправлення описки в рішенні суду в адміністративній справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" до Старший державний інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохуля Микола Іванович третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області

про визнання протиправними та скасування приписів та повідомлень,

встановив:

27 жовтня 2020 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" до старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохулі Миколи Івановича третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправними та скасування приписів та повідомлень, винесено рішення .

При виготовленні повного тексту судового рішення - 04.11.2020 року суддею помилково направлено його незавершений проект до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про доступ до судових рішень" вилучення судових рішень із Єдиного державного реєстру судових рішень не допускається.

Також, наведеним законом передбачено механізм внесення змін до судових рішень, які внесені до Реєстру.

Відповідно ч.ч.3, 4 ст. 8 Закону України "Про доступ до судових рішень" внесення змін до судового рішення, яке внесено до Реєстру можливе у випадку, що пов`язаний з необхідністю виправлення технічної помилки, допущеної під час внесення судового рішення до Реєстру чи ведення Реєстру.

У разі виправлення судового рішення відповідно до процесуального закону його текст у Реєстрі не змінюється. До Реєстру додатково вноситься судове рішення, яким внесено зміни до відповідного судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд вважає можливим виправлення технічної помилки, що сталася шляхом постановлення даної ухвали в порядку ст.253 КАС України.

Таким чином, мотивувальна частина рішення має бути викладена наступним чином.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" (далі - позивач, ТОВ "Злато Таврії") звернулось до суду з позовом до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохулі Миколи Івановича (далі - відповідач, інспектор, Хохуля М.І.), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - третя особа, ГУ Держгеокадастру), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати приписи державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича від 18 травня 2020 року № 231-ДК/0030ПР/03/01/-20 та № 231-ДК/0032ПР/03/01/-20.

- визнати протиправними та скасувати повідомлення державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20.

Ухвалою суду від 09.06.2020 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.06.2020 після усунення недоліків провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 14.07.2020 року.

14.07.2020 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохулі Миколи Івановича засобами електронної пошти подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване недостатністю часу для підготовки відзиву на позов.

В судове засідання, призначене на 14.07.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Цією ж ухвалою вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.09.2020 року о 14:00 год.

22.09.2020 року сторони в підготовче засідання з`явились, протокольною ухвалою підготовче судове засідання закрито, призначено розгляд справи по суті на 13.10.2020 о 14:00 год.

13.10.2020 року відповідач та представник третьої особи не з`явились, відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою заявлене клопотання задоволено, відкладено розгляд справи на 27.10.2020 об 11:00 год.

27.10.2020 року відповідач та представник третьої особи не з`явились, представник третьої особи подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання в зв`язку з його необгрунтованістю, визнав неявку відповідача та третьої особи неповажною.

Представниця позивача в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що з 12 по 18 травня 2020 року в період дії обмежень на здійснення планових перевірок суб`єктів господарювання з метою недопущення поширення коронавірусної інфекції, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру відповідачем було проведено планову перевірку ТОВ "Злато Таврії" щодо додержання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель. 15.05.2020 ОСОБА_1 складено акти обстеження земельних ділянок, в яких зазначено про самовільне, на думку інспектора, зайняття земельних ділянок. Позивач не погоджується з висновками відповідача, вказує, що у відповідача відсутні будь-які докази використання визначених у актах обстеження земельних ділянок саме ТОВ "Злато Таврії". Крім того, як вбачається з актів обстежень, до обстеження та відповідно обміру земельних ділянок не було залучено жодного спеціаліста-землевпорядника, який би мав спеціальні знання та обладнання для фіксування меж земельних ділянок та підрахунку розмірів зайнятих площ. При цьому, самовільно зайняті ділянки не мають кадастрових номерів, тобто межі даних земельних ділянок не встановлені, а відповідно земельні ділянки не мають точних площ. Таким чином будь-який розрахунок завданої шкоди є неточним. Крім цього, зазначені в акті обстеження земельні ділянки через відсутність кадастрових номерів не зареєстровані як державна або комунальна власність. З чого інспектором зроблено висновок, що земельні ділянки державної і комунальної власності з актів та приписів не вбачається.

За таких обставин представниця позивача вважає дії ОСОБА_1 протиправними, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи проти позову заперечують з підстав викладених у відзиві на позов (а.с. 179-183) та поясненнях (а.с. 185-188) відповідно. Просять суд позов не задовольняти.

Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, пояснення третьої особи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.04.2020 № 231-ДК "Про здійснення планового заходу державне (контролю)" старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулєю М.І. та державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Козловим М.С. проведено з 12 по 18 травня 2020 року плановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель ТОВ "Злато Таврії" за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Потьомкінська, буд. 40/10, кв. 42.

Про проведення перевірки ТОВ "Злато Таврії" ГУ Держгеокадастру повідомило Повідомленням від 22.04.2020 № 27-21-0.42-2599/2-20.

Перевіркою встановлено, що земельні ділянки площею 13,6 га, які розташовані на території Новокам`янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області та земельні ділянки площею 88,9864 га, які розташовані на території Качкарівського старостинського округу Милівської сільської об`єднаної територіальної громади Бериславського району Херсонської області та межують із земельними ділянками, які використовуються ТОВ "Злато Таврії" на умовах оренди, самовільно зайняті шляхом використання єдиним масивом, як вказаних земельних ділянок, так і суміжних земельних ділянок державної та комунальної форм власності сільськогосподарського призначення, а саме: польові дороги, запроектовані для доступу до земельних ділянок площею 7,92 га, запроектовані полезахисні лісові смуги площею 14,84 га, землі запасу площею 42,7628 га, землі резерву 26,6636 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4 га, для цілей підрозділів 01.01-01.03 і для збереження та використання земель природно-заповідного фонду площею 6,0 га.

За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) відповідачем складено акти обстеження земельних ділянок від 15.05.2020 №27-21-0.44-3014/2-20, №27-21-0.44-3013/2-20 та Акт від 18.05.2020 № 231-ДК/0026АП/02/01/-20.

Також, директору ТОВ "Злато Таврії" ОСОБА_2 вручено приписи від 18.05.2020 №231-ДК/0030ПР/03/01/-20, №231-ДК70031ПР/03/01/-20, № 231-ДК/0032ПР/03/01/-20, що підтверджується його особистим підписом.

Крім того, відносно директора ТОВ "Злато Таврії" було складено протоколи про адмінправопорушення від 18.05.2020 №231-ДК/0010ПТ/04/01/-20, 231-ДК/0011ПТ/04/01/-20.

При цьому, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, старшим державним інспектором Хохулєю М.І. винесено постанову від 22.05.2020 №231-ДК/0008По/05/01/-20 про закриття справи, оскільки при розгляді справи ним зроблено висновок, що в виявлених порушеннях є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено статтею 197-1 Кримінального кодексу України.

За результатами проведеної перевірки та складених матеріалів по факту самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 102,5864 га старшим державним інспектором Хохулєю М.І. здійснено розрахунок шкоди, яка склала 170 014,18 грн.

Не погоджуючись з вищевикладеним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до статті 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно зі статтею 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Так, відповідно до статті 2 Закону №963-IV основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно з положеннями статті 5 Закону №963-IV органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області наділене повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Водночас, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону №963-IV, до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до статті 9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Статтею 10 цього Закону визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

За змістом наведених правових норм державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Водночас, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону №963-IV, визначається іншими нормативно-правовими актами.

Поряд з цим, станом на момент призначення оскаржуваної перевірки Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.02.2013 №104, втратив чинність на підставі наказу Мінагрополітики та продовольства України від 20.01.2017 № 24.

Так само, наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.07.2012 № 424 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства", втратив чинність 20.01.2017 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.01.2017 № 24.

Вказані підзаконні нормативні документи визначали порядок проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони та використання земель суб`єктами господарювання.

В свою чергу, Закон №963-IV не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.

Статтею 9 Закону №963-IV встановлено лише спосіб, у який відповідні заходи можуть бути проведені, проте жодним чином не визначено підстав проведення тих чи інших заходів.

Будь-яких інших вимог чинного законодавства, якими керувався відповідач при призначенні згідно з наказом від 22.04.2020 №231-ДК перевірки, останнім не наведено.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що після скасування наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2013 № 104 та від 12.07.2012 №424, порядок проведення перевірки суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватися відповідно до Закону №877-V.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постанові від 10.01.2019 у справі №823/922/17, від 28.02.2019 у справі №813/3201/17 та від 13.06.2019 у справі №815/5113/17, від 17.09.2020 року у справі №805/4809/17-а.

17 березня 2020 року був прийнятий та набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 530-IX).

Підпунктом 4 п. 2 розділу ІІ "Перехідні положення" зазначеного Закону встановлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" установлено з 12 березня 2020р. до 22 травня 2020р. на усій території України карантин.

Відповідно змісту оскаржених приписів, вони складені на підставі акту відповідача від 18.05.2020 року №231-ДК/0026АП/02/01/-20. Згідно наведеного акту, плановий (згідно відповідної відмітки в акті) захід державного нагляду (контролю) проведено в період з 12.05.2020 року по 18.05.2020 року, тобто під час дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Як вбачається з дослідженого судом Наказу від 22.04.2020 № 231-ДК "Про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю)", захід здійснено, в тому числі, відповідно до Закону України № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V).

Статтею 2 Закону № 877-V визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно - правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Перелік перевірок, на які не поширюється Закон № 877-V, визначено ч. 2 ст. 2, а саме, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Таким чином, оскільки захід Держгеокадастру здійснюються на підставі Закону № 877-V, то на нього поширюється й дія Закону України № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", зокрема, в частині мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За таких обставин, враховуючи, що на момент проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель у формі перевірки ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" діяв мораторій, складені за результатами перевірки приписи державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича від 18 травня 2020 року № 231-ДК/0030ПР/03/01/-20 та № 231-ДК/0032ПР/03/01/-20, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо повідомлень державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20, суд зазначає наступне.

Відповідно підпункту 25-8 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів до її відшкодування в установленому законодавством порядку.

У пункті 3.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено наступне: згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 № 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

У цьому випадку розрахунок розміру шкоди не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 4 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обов`язки у того суб`єкта, якому вони адресовані.

Разом з тим, за змістом наведених норм Конституції України та КАС України судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, а точніше вже порушене.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому, вирішуючи спір по суті, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. У разі відповідного звернення особи, суд розглядає питання щодо наявності порушення права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішує спір.

Між тим, повідомлення не породжує обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Такі дані розрахунку можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені згадувані дані розрахунку.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, тому він не може бути окремим предметом спору. Тобто відсутнє право, яке підлягає судовому захисту.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування повідомлення державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20 задоволенню не підлягає.

Проте, враховуючи, що наведені повідомлення є результатом проведення заходу відповідача без належних правових підстав (під час дії заборони, пов`язаної з введеними карантинними, обмежувальними заходами), належним способом судового захисту суд вважає визнання протиправними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича щодо складання повідомлень про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України .

Відповідно до ч.1 статті 253 КАС України суд може з власної ініціативи або за заявою учасника справи, чи іншої заінтересованої особи виправити допущені у судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки, незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Суд вважає, що дану технічну помилку необхідно виправити шляхом внесення виправлень в рішення суду від 27 жовтня 2020 р. .

Керуючись ст. 243, 248, 253 КАС України, суд, -

ухвалив:

Внести виправлення в рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2020 р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохулі Миколи Івановича, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправними та скасування приписів та повідомлень а саме, викласти зміст мотивувальної частини рішення в наступній редакції: "Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" (далі - позивач, ТОВ "Злато Таврії") звернулось до суду з позовом до Старшого державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохулі Миколи Івановича (далі - відповідач, інспектор, Хохуля М.І.), третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - третя особа, ГУ Держгеокадастру), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати приписи державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича від 18 травня 2020 року № 231-ДК/0030ПР/03/01/-20 та № 231-ДК/0032ПР/03/01/-20.

- визнати протиправними та скасувати повідомлення державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20.

Ухвалою суду від 09.06.2020 позов залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 30.06.2020 після усунення недоліків провадження у справі відкрито, визначено розглядати справи за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 14.07.2020 року.

14.07.2020 року старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель Хохулі Миколи Івановича засобами електронної пошти подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване недостатністю часу для підготовки відзиву на позов.

В судове засідання, призначене на 14.07.2020 року сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені завчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Цією ж ухвалою вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.09.2020 року о 14:00 год.

22.09.2020 року сторони в підготовче засідання з`явились, протокольною ухвалою підготовче судове засідання закрито, призначено розгляд справи по суті на 13.10.2020 о 14:00 год.

13.10.2020 року відповідач та представник третьої особи не з`явились, відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою заявлене клопотання задоволено, відкладено розгляд справи на 27.10.2020 об 11:00 год.

27.10.2020 року відповідач та представник третьої особи не з`явились, представник третьої особи подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи. Протокольною ухвалою суд відмовив у задоволенні клопотання в зв`язку з його необгрунтованістю, визнав неявку відповідача та третьої особи неповажною.

Представниця позивача в судовому засіданні позов підтримала, пояснила, що з 12 по 18 травня 2020 року в період дії обмежень на здійснення планових перевірок суб`єктів господарювання з метою недопущення поширення коронавірусної інфекції, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру відповідачем було проведено планову перевірку ТОВ "Злато Таврії" щодо додержання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель. 15.05.2020 ОСОБА_1 складено акти обстеження земельних ділянок, в яких зазначено про самовільне, на думку інспектора, зайняття земельних ділянок. Позивач не погоджується з висновками відповідача, вказує, що у відповідача відсутні будь-які докази використання визначених у актах обстеження земельних ділянок саме ТОВ "Злато Таврії". Крім того, як вбачається з актів обстежень, до обстеження та відповідно обміру земельних ділянок не було залучено жодного спеціаліста-землевпорядника, який би мав спеціальні знання та обладнання для фіксування меж земельних ділянок та підрахунку розмірів зайнятих площ. При цьому, самовільно зайняті ділянки не мають кадастрових номерів, тобто межі даних земельних ділянок не встановлені, а відповідно земельні ділянки не мають точних площ. Таким чином будь-який розрахунок завданої шкоди є неточним. Крім цього, зазначені в акті обстеження земельні ділянки через відсутність кадастрових номерів не зареєстровані як державна або комунальна власність. З чого інспектором зроблено висновок, що земельні ділянки державної і комунальної власності з актів та приписів не вбачається.

За таких обставин представниця позивача вважає дії ОСОБА_1 протиправними, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник третьої особи проти позову заперечують з підстав викладених у відзиві на позов (а.с. 179-183) та поясненнях (а.с. 185-188) відповідно. Просять суд позов не задовольняти.

Заслухавши пояснення представниці позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача, пояснення третьої особи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 22.04.2020 № 231-ДК "Про здійснення планового заходу державне (контролю)" старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулєю М.І. та державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Козловим М.С. проведено з 12 по 18 травня 2020 року плановий захід державного нагляду (контролю) у формі перевірки щодо додержання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель ТОВ "Злато Таврії" за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Потьомкінська, буд. 40/10, кв. 42.

Про проведення перевірки ТОВ "Злато Таврії" ГУ Держгеокадастру повідомило Повідомленням від 22.04.2020 № 27-21-0.42-2599/2-20.

Перевіркою встановлено, що земельні ділянки площею 13,6 га, які розташовані на території Новокам`янської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області та земельні ділянки площею 88,9864 га, які розташовані на території Качкарівського старостинського округу Милівської сільської об`єднаної територіальної громади Бериславського району Херсонської області та межують із земельними ділянками, які використовуються ТОВ "Злато Таврії" на умовах оренди, самовільно зайняті шляхом використання єдиним масивом, як вказаних земельних ділянок, так і суміжних земельних ділянок державної та комунальної форм власності сільськогосподарського призначення, а саме: польові дороги, запроектовані для доступу до земельних ділянок площею 7,92 га, запроектовані полезахисні лісові смуги площею 14,84 га, землі запасу площею 42,7628 га, землі резерву 26,6636 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,4 га, для цілей підрозділів 01.01-01.03 і для збереження та використання земель природно-заповідного фонду площею 6,0 га.

За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) відповідачем складено акти обстеження земельних ділянок від 15.05.2020 №27-21-0.44-3014/2-20, №27-21-0.44-3013/2-20 та Акт від 18.05.2020 № 231-ДК/0026АП/02/01/-20.

Також, директору ТОВ "Злато Таврії" ОСОБА_2 вручено приписи від 18.05.2020 №231-ДК/0030ПР/03/01/-20, №231-ДК70031ПР/03/01/-20, № 231-ДК/0032ПР/03/01/-20, що підтверджується його особистим підписом.

Крім того, відносно директора ТОВ "Злато Таврії" було складено протоколи про адмінправопорушення від 18.05.2020 №231-ДК/0010ПТ/04/01/-20, 231-ДК/0011ПТ/04/01/-20.

При цьому, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, старшим державним інспектором Хохулєю М.І. винесено постанову від 22.05.2020 №231-ДК/0008По/05/01/-20 про закриття справи, оскільки при розгляді справи ним зроблено висновок, що в виявлених порушеннях є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено статтею 197-1 Кримінального кодексу України.

За результатами проведеної перевірки та складених матеріалів по факту самовільного зайняття земельних ділянок загальною площею 102,5864 га старшим державним інспектором Хохулєю М.І. здійснено розрахунок шкоди, яка склала 170 014,18 грн.

Не погоджуючись з вищевикладеним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до статті 187 ЗК України контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно зі статтею 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Так, відповідно до статті 2 Закону №963-IV основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Статтею 4 цього Закону встановлено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно з положеннями статті 5 Закону №963-IV органом, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, проведення моніторингу родючості ґрунтів є центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що ГУ Держгеокадастру у Херсонській області наділене повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Водночас об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону №963-IV, до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до статті 9 Закону №963-IV державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Статтею 10 цього Закону визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

За змістом наведених правових норм державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором ГУ Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.

Водночас, порядок проведення перевірки, види та порядок складання документів наслідками перевірок у даній сфері, як слідує зі змісту статей 9-10 Закону №963-IV, визначається іншими нормативно-правовими актами.

Поряд з цим, станом на момент призначення оскаржуваної перевірки Порядок планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.02.2013 №104, втратив чинність на підставі наказу Мінагрополітики та продовольства України від 20.01.2017 № 24.

Так само наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.07.2012 № 424 "Про затвердження Переліку питань та уніфікованої форми акта перевірки для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання вимог земельного законодавства", втратив чинність 20.01.2017 на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 20.01.2017 № 24.

Вказані підзаконні нормативні документи визначали порядок проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони та використання земель суб`єктами господарювання.

В свою чергу, Закон №963-IV не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.

Статтею 9 Закону №963-IV встановлено лише спосіб, у який відповідні заходи можуть бути проведені, проте жодним чином не визначено підстав проведення тих чи інших заходів.

Будь-яких інших вимог чинного законодавства, якими керувався відповідач при призначенні, згідно з наказом від 22.04.2020 №231-ДК, перевірки, останнім не наведено.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що після скасування наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2013 № 104 та від 12.07.2012 №424, порядок проведення перевірки суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства щодо охорони та використання земель має здійснюватися відповідно до Закону №877-V.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом у постанові від 10.01.2019 у справі №823/922/17, від 28.02.2019 у справі №813/3201/17 та від 13.06.2019 у справі №815/5113/17, від 17.09.2020 року у справі №805/4809/17-а.

17 березня 2020 року був прийнятий та набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 530-IX).

Підпунктом 4 п. 2 розділу ІІ "Перехідні положення" зазначеного Закону встановлено, що на період встановлення карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) забороняється проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" установлено з 12 березня 2020р. до 22 травня 2020р. на усій території України карантин.

Відповідно змісту оскаржених приписів, вони складені на підставі акту відповідача від 18.05.2020 року №231-ДК/0026АП/02/01/-20. Згідно наведеного акту плановий (згідно відповідної відмітки в акті) захід державного нагляду (контролю) проведено в період з 12.05.2020 року по 18.05.2020 року, тобто під час дії карантину та обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Як вбачається з дослідженого судом Наказу від 22.04.2020 № 231-ДК "Про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю)", захід здійснено, в тому числі, відповідно до Закону України № 877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877-V).

Статтею 2 Закону № 877-V визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно - правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Перелік перевірок, на які не поширюється Закон № 877-V, визначено ч. 2 ст. 2, а саме, дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного нагляду, податкового контролю, митного контролю, державного експортного контролю (крім здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами космічної діяльності України приватної форми власності законодавства про космічну діяльність в Україні), контролю за дотриманням бюджетного законодавства, державного нагляду на ринках фінансових послуг, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення, державного нагляду (контролю) за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у сферах енергетики та комунальних послуг, державного ринкового нагляду та контролю нехарчової продукції, державного нагляду за дотриманням вимог безпеки використання ядерної енергії.

Таким чином, оскільки захід Держгеокадастру здійснюються на підставі Закону № 877-V, то на нього поширюється й дія Закону України № 530-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", зокрема, в частині мораторію на проведення органами державного нагляду (контролю) планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

За таких обставин, враховуючи, що на момент проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель у формі перевірки ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Злато Таврії" діяв мораторій, складені за результатами перевірки приписи державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича від 18 травня 2020 року № 231-ДК/0030ПР/03/01/-20 та № 231-ДК/0032ПР/03/01/-20, є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо повідомлень державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20, суд зазначає наступне.

Відповідно підпункту 25-8 п.4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів до її відшкодування в установленому законодавством порядку.

У пункті 3.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" зазначено наступне: згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 № 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

У цьому випадку розрахунок розміру шкоди не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 4 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Зазначений принцип полягає у захисті порушеного права від порушення, що вже відбулося, тобто в наявності матеріально-правового інтересу позивача відносно дій (бездіяльності) та рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Нормативно-правовий акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Акт індивідуальної дії - це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації його повноважень, які породжують права та обов`язки у того суб`єкта, якому вони адресовані.

Разом з тим, за змістом наведених норм Конституції України та КАС України судова юрисдикція поширюється не загалом на всі суспільні відносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

У свою чергу, неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах, а точніше вже порушене.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона вправі розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи. Так само протиправним є покладення на особу додаткового обов`язку, який не випливає зі змісту конкретних правовідносин за участі цієї особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. При цьому, вирішуючи спір по суті, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тож, якщо особа вважає, що її право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом. У разі відповідного звернення особи, суд розглядає питання щодо наявності порушення права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього вирішує спір.

Між тим, повідомлення не породжує обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Такі дані розрахунку можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені згадувані дані розрахунку.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, тому він не може бути окремим предметом спору. Тобто відсутнє право, яке підлягає судовому захисту.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування повідомлення державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20 задоволенню не підлягає.

Проте, враховуючи, що наведені повідомленні є результатом проведення заходу відповідача без належних правових підстав (під час дії заборони, пов`язаної з введеними карантинними, обмежувальними заходами) належним способом судового захисту, суд вважає визнання протиправними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використання та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель на території Херсонської області Хохулі Миколи Івановича щодо складання повідомлень про сплату шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок від 18.05.2020 року № 27-21-0.47-3039/2/-20 та № 27-21-0.47-3040/2/-20.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України".

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення (підписання).

Суддя О.В. Ковбій