Справа № 400/3480/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3480/20
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д..

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі за позовом Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» до Тарасівської сільської ради про визнання протиправним та скасування рішення № 1 від 24 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Громадська організація «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Тарасівської сільської ради, в якому просив визнати протиправним та скасування рішення № 1 від 24.01.2020 року.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року позовну заяву і додані до неї матеріали повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Громадська організація «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції помилково, внаслідок не повного з`ясування обставин, встановив відсутність у позивача правової дієздатності щодо подання адміністративного позову.

Тарасівська сільська рада своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до матеріалів справи 19.08.2020 року, засобами поштового зв`язку, ГО «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з даним позовом в інтересах членів ГО «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села», відповідно до п. 2.4.2 Статуту.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що, а ні Закон України «Про громадські об`єднання», а ні КАС України, не наділяють громадську організацію правом представляти інтереси інших осіб в адміністративному суді, а тому . ГО «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» не має адміністративної процесуальної дієздатності, внаслідок чого позов має бути повернутий особі, яка його подала, у відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Конституції України, громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Частиною першої ст. 55 Основного Закону встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 3 КАС України встановлено, що Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

- визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

- встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

- прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить органам державної влади, іншим державним органам, органам влади Автономної Республіки Крим, органам місцевого самоврядування, їх посадовим і службовим особам, підприємствам, установам, організаціям (юридичним особам).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до ст. 53 КАС України у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до адміністративного суду із позовними заявами в інтересах інших осіб і брати участь у цих справах. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, державні органи, органи місцевого самоврядування повинні надати адміністративному суду документи та інші докази, які підтверджують наявність визначених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб.

З метою захисту прав і свобод людини і громадянина у випадках, встановлених законом, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини може особисто або через свого представника звертатися до адміністративного суду з позовом, брати участь у розгляді справ за його позовом (заявою), а також на будь-якій стадії розгляду вступати у справу, провадження в якій відкрито за позовами (заявами) інших осіб, подавати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, у тому числі у справі, провадження в якій відкрито за позовом (заявою) іншої особи. При цьому Уповноважений Верховної Ради України з прав людини повинен обґрунтувати адміністративному суду неможливість особи самостійно здійснювати захист своїх інтересів. Невиконання Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини вимог щодо надання зазначеного обґрунтування має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Частини 2 та 5 ст. 160 КАС України передбачають, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Законом України від 22 березня 2012 року №4572-VI «Про громадські об`єднання» (надалі Закон №4572-VI) врегульований порядок діяльності громадських об`єднань, та встановлено, що громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу.

Відповідно до статті 1 Закону № 4572-VI громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів.

Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Частиною першою статті 21 Закону №4572-VI передбачено, що для здійснення своєї мети (цілей) громадське об`єднання має право:

1) вільно поширювати інформацію про свою діяльність, пропагувати свою мету (цілі);

2) звертатися у порядку, визначеному законом, до органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб з пропозиціями (зауваженнями), заявами (клопотаннями), скаргами;

3) одержувати у порядку, визначеному законом, публічну інформацію, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації;

4) брати участь у порядку, визначеному законодавством, у розробленні проектів нормативно-правових актів, що видаються органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування і стосуються сфери діяльності громадського об`єднання та важливих питань державного і суспільного життя;

5) проводити мирні зібрання;

6) здійснювати інші права, не заборонені законом.

Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку.

Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що для реалізації права звернення до адміністративного суду в інтересах інших осіб певна особа має бути наділена відповідною адміністративною процесуальною дієздатністю, тобто громадська організація зі статусом юридичної особи має право звертатись із заявами до суду виключно для захисту своїх прав та інтересів та для захисту прав та інтересів своїх членів, що узгоджується із приписами Закону №4572-VI.

Відповідно до наданої до апеляційної скарги копії адміністративного позову та додатків до нього, апелянт є юридичною особою, яка у встановленому законом порядку зареєстрована в ЄДРЮОФОПГФ 30.10.2019 року за № 1 074 102 0000 088277.

Відповідно до Статуту апелянта, основними напрямками діяльності організаціє є, окрім іншого захист прав, свобод та законних інтересів своїх членів та інших осіб (п.п. 3.2.1 п. 3.2).

Для досягнення своєї мети та виконання статутних завдань організація у встановленому чинним законодавством порядку має право, окрім іншого, представляти і захищати законні інтереси своїх членів у будь-яких органах державної влади , в тому числі в усіх судах усіх рівнів, зокрема при розгляді адміністративних справ (п.п. 2.4.2 п. 2.4 розділу 2 Статут).

Таким чином, звернення до суду громадської організації (за статусом юридичної особи) з позовом з метою захисту прав та інтересів своїх членів не суперечить, а ні нормам КАС України, а ні Конституції України.

Апеляційний суд зазначає про помилковість посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду викладену у постановах цього суду від 13.03.2019 року у справі № 199/1478/17, від 23.04.2019 року у справі № 804/5312/17, оскільки висновки в цих справах здійснені Верховним Судом за інших фактичних обставин, а саме у вказаних справах громадські організації не мали статусу юридичної особи.

Проте, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, Громадська організація «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» має статус юридичної особи, на підтвердження чого позивач додав до позову витяг з ЄДРЮОФОПГФ та копію Статуту.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні питання щодо повернення адміністративного позову, внаслідок чого, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 8, 36, 55 Конституції України, ст.ст. 2-12, 242, 294, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання сільських голів, депутатів сільрад і селян «Порятунок села» - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 400/3480/20 - скасувати.

Справу № 400/3480/20 передати на розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05.11.2020 року.

Головуючий суддя Домусчі С.Д.
Судді Семенюк Г.В. Шляхтицький О.І.