Справа № 500/1996/20
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1996/20

03 листопада 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача Покотило Ю.В.,

представника відповідача Мурованої І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування в частині податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі - відповідач, ГУ ДПС в Тернопільській області), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300» на суму 12072,33 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300» на суму 5437,04 грн;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300» на суму 16490,73 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенням ГУ ДПС у Тернопільській області від 22.04.2020 №0-1912 в частині визначення ОСОБА_1 податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300» на суму 7982,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані, тим, що рішення Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018 року, яким було встановлено та затверджено на території Скалатської міської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на 2018 рік, прийняте пізніше 15 липня 2017 року, тобто не застосовується у 2018 році, а до 31 грудня 2018 року на території Скалатської міської ради діяли ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені рішенням Скалатської міської ради №522 від 27 січня 2017 року. Контролюючий орган згідно з вимогами пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України при визначенні податкового зобов`язання за 2019 рік був зобов`язаний застосувати ставки визначені рішенням Скалатської міської ради №522 від 27 січня 2017 року, згідно якого ставка податку для фізичних осіб для нежитлової нерухомості становила 0,01 відсотка мінімальної заробітної плати. Позивач вважає, податкові зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300», за 2019 календарний рік, контролюючим органом завищено у 50 разів.

Ухвалою суду від 05.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено судове засідання.

Від представника відповідача 01.09.2020 на адресу суду надійшов відзив на позов (аркуші справи 41-44), в якому він проти позову заперечує. Вказує, що рішенням Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 27.06.2018 року №1275 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Скалатської міської на 2019 рік» встановлено відповідні ставки на 2019 рік згідно додатку №1, згідно з яким для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних осіб, зокрема щодо вищевказаних нежитлових будівель та комплексу, контролюючим органом в порядку пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, застосовано ставку у розмірі 0,5 % від розміру мінімальної заробітної плати станом на 1 січня звітного (податкового) року.

Вважає, що у рішенні Скалатської міської ради допущено описку "на 2018 рік" замість "на 2019 рік", оскільки в назві рішення вказано "на 2019 рік", і відповідно до пункту 5, рішення набирає чинності з 01.01.2019.

Згідно з п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті. При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (пп. 12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України). Представник відповідача звертає увагу суду, що казане рішення сьомого скликання сорок другої сесії Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області від 27.06.2018 №1275 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на території Скалатської міської на 2019 рік» не визнано незаконним в порядку Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР. Відповідач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення правомірними.

У судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзиві на позов.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідно до даних ІС "Податковий блок" позивачу станом на бюджетний період 2019 року належало (у розрізі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень) наступне нерухоме майно:

нежитлова будівля загальною площею 590,4 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

нежитлова будівля загальною площею 265,9 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

комплекс загальною площею 390,4 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_2 ;

нежитлова будівля загальною площею 1227,4 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 ;

нежитлова будівля загальною площею 879,8 метрів квадратних за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з цим, Головним управління ДПС у Тернопільській області 22.04.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення про визначення ОСОБА_2 податкових зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300», за 2019 рік :

№0-1912 на суму 12318,70 грн;

№0-1912 на суму 5548,00 грн;

№0-1912 на суму 23473,65 грн;

№0-1912 на суму 16827,27 грн;

№0-1912 на суму 8145,70 грн (аркуші справи 4-9).

Ставка податку, яка застосовувалась контролюючим органом, для визначення зобов`язань по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, встановлена рішенням Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №1275 від 27.06.2018, яким встановлено та затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, затверджено Положення про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на території Скалатської міської ради (аркуші справи 13-21) та згідно з яким ставка податку становить 0,50 відсотка мінімальної заробітної плати, що також підтверджується листом та розрахунком ГУ ДПС в Тернопільській області (аркуші справи 16-24).

Відповідно до підпункту 5 даного рішення воно набирає чинності з 01 січня 2019 року.

На думку позивача вказаним рішенням органу місцевого самоврядування було встановлено та затверджено на території Скалатської міської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на 2018 рік. Скалатською міською радою на 2019 рік не було прийнято рішення про встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, яке згідно вимог Податкового кодексу України є обов`язковим.

Відтак, позивач вважає, що відповідно до вимог пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України контролюючий орган, при визначенні податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 18100300», за 2019 календарний рік, був зобов`язаний застосовувати ставки цього місцевого податку, які діяли до 31 грудня 2018 року відповідно до рішення Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №522 від 27.01.2017 та становили 0,01 відсотка мінімальної заробітної плати (аркуші справи 25-26).

Тому позивач, частково не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями відповідача про визначення йому податкових зобов`язань за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2019 рік, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржуване рішення відповідача прийняте у відповідності до зазначених вище умов.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст. 1 Податкового Кодексу України, далі - ПК України).

До місцевих податків належать: податок на майно (підпункт 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України).

Відповідно до статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

За правилами підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Відтак, позивач як власник об`єктів нерухомості - нежитлових приміщень, що розташовані на території Скалатської міської ради, є платником податку на нерухоме майно.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Відповідно до пункту 12.3. статті 12 ПК України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення №1275 від 27.06.2018) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт 12.3.2 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них (підпункт 12.3.3 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

За правилами підпункту 12.3.4. пункту 12.3 статті 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті (пункт 12.5 статті 12 ПК України).

Згідно з статтею 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Спірним питанням під час розгляду даного спору є розмір ставки, що підлягає застосуванню при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості за 2019 рік.

Як встановлено судом, органом місцевого самоврядування Скалатською міською радою Підволочиського району Тернопільської області прийнято рішення №1275 від 27.06.2018, в пункті 1 якого зазначено: встановити та затвердити на території Скалатської міської ради на 2018 рік ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості згідно додатку 1, та згідно з яким ставка зазначеного податку становить 0,50 відсотка мінімальної заробітної плати.

Разом із тим, в пункті 5 зазначеного рішення вказано, що воно набирає чинності з 01.01.2019.

Суд зазначає, що рішенню №1275 від 27.06.2018 Скалатської міської ради передувало рішення цього ж органу місцевого самоврядування №522 від 27.01.2017, за яким ставка податку на 2018 визначена в розмірі 0,01 відсотка мінімальної заробітної плати.

Судом встановлено, що контролюючий орган здійснив нарахування податкового зобов`язання зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік, на підставі рішення Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №1275 від 27.06.2018 за ставкою 0,50 відсотка мінімальної заробітної плати.

Частиною 10 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Щодо мотивації позивача про те, що контролюючий орган згідно з вимогами пп. 12.3.5 п. 12.3 ст. 12 ПК України при визначенні податкового зобов`язання зобов`язаний застосувати ставки визначені рішенням Скалатської міської ради №522 від 27.01.2017 де ставка податку для фізичних осіб для нежитлової нерухомості становила 0,01 відсотка мінімальної заробітної плати, оскільки рішення №1275 від 27.06.2018, яким було встановлено та затверджено на території Скалатської міської ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, фізичним та юридичним особам, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості на 2018 рік, прийняте пізніше 15 липня, що передує бюджетному періоду (2018 рік).

Суд з даним твердженням погоджується частково.

Зокрема, так як в рішенні №1275 від 27.06.2018 визначено, що дані ставки податку встановлюються на 2018 рік, то з урахуванням положень пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України, дійсно, у 2018 році вказані ставки податку не підлягають застосуванню, так як не були оприлюднені до 15 липня року, що передує бюджетному періоду (тобто до 15 липня 2017 року).

Разом з тим, цим же пп.12.3.5 п.12.3 ст.12 ПК України визначено, що у разі не оприлюднення рішення до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, - норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (в даному випадку 31.01.2019).

Таким чином, норми щодо встановлення ставок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначені у рішенні Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018 підлягають застосуванню з 31.01.2019, про що і вказано у самому рішенні.

Враховуючи наведене, у 2019 році діяли та підлягали застосуванню ставки податку встановлені рішенням Скалатської міської ради №1275 від 27.06.2018.

При цьому, обставина чи допущено у рішенні ради №1275 від 27.06.2018 описку при визначенні бюджетного періоду в якому діють вказані ставки податку (на 2018р. чи на 2019р.) може впливати лише на правовідносини по сплаті такого податку у 2018 році, що не є предметом розгляду у даній справі.

На момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень були чинними та підлягали до застосування ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які встановлені рішенням Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області №1275 від 27.06.2018. Чинність такого рішення ради на час прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення дає підстави для висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У цій справі, заперечуючи проти позову, відповідачем доведено правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскаржувані рішення прийняті з дотриманням інших вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим, у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування в частині податкових повідомлень-рішень від 22.04.2020 №0-1912, №0-1912, №0-1912, №0-1912, №0-1912 - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с. Городниця, Підволочиський район, Тернопільська область, 47854, код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 43142763).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.