Справа № 520/14118/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

05 листопада 2020 р. Справа № 520/14118/2020

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Білова О.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5, ) про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.06.2020 року № 390 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Валківського ВП ГУПН в Харківській області» про застосування дисціплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади капітана поліції ОСОБА_1 з посади начальника Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.06.2020 року № 159 о/с про переміщення капітана поліції ОСОБА_1 /0082495/ на посаду інспектора сектору дізнання Валківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області з моменту звільнення з 12.06.2020 року;

- постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області допустити до негайного виконання.

Ухвалою суду від 19.10.2020 було залишено позовну заяву без руху, надано 10 днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків, в тому числі шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням причин пропуску такого строку, та обґрунтування поважності таких причин.

04.11.2020 позивач надав до суду на усунення недоліків квитанцію про сплату судового збору та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначив, що протягом місяця позивач був відсторонений від посади двічі, як у вигляді дисциплінарного стягнення, так і згідно вимог КПК України за скоєння кримінального правопорушення, з огляду на що був позбавлений права звернутися за захистом свого порушеного права до адміністративного суду. Відтак, позивач зазначив, що строк звернення до адміністративного суду пропущений ним з поважних причин.

Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду, суддя зазначає про таке.

Предметом позову в даній справі є визнання незаконним та скасування наказу № 390 від 09.06.2020 Головного управління Національної поліції в Харківській області «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Валківського ВП ГУПН в Харківській області» в частині застосування дисціплінарного стягнення у вигляді звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади начальника Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області та наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 12.06.2020 року № 159 о/с про переміщення капітана поліції ОСОБА_1 / 0082495/ на посаду інспектора сектору дізнання Валківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Правовідносини з приводу строків звернення до адміністративного суду унормовані, зокрема, ст. 122 КАС України, відповідно до якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами

Таким чином, чинне законодавство обмежує право позивача на звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, визначено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків пов`язане з необхідністю досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У свою чергу, приписами ч. 3 статті 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Виходячи з положень частини першої статті 59 Закону України Про Національну поліцію, служба в поліції є державною службою особливого характеру, тобто є публічною службою в розумінні пункту 17 частини першої статті 4 КАС України.

Отже, поданий на розгляд суду спір належить до категорії спорів з приводу проходження публічної служби.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ст. 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Враховуючи предмет спору, в даному випадку мають застосовуються приписи частини 3, 5 статті 122 КАС України та ч. 1 ст. 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, тобто місячний строк для звернення до суду, який обчислюється з дня виконання (реалізації) дисциплінарного стягнення.

Судом встановлено, що наказом Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 09 червня 2020 року за № 390 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Валківського ВП ГУНП в Харківській області» (пункт 2-й) за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконанні вимог п.1 та п.2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», п.1 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, своїх функціональних обов`язків, відносно позивача, начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

На виконання наказу Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 09 червня 2020 року за № 390 «Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейських Валківського ВП ГУНП в Харківській області» наказом Головного Управління Національної поліції в Харківській області від 12 червня 2020 року за №159 о/с переміщено капітана поліції ОСОБА_1 / 0082495/ на посаду інспектора сектору дізнання Валківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

В той же час, з матеріалів позову вбачається, що наказом ГУ НП в Харківській області від 12.06.2020 року № 158 о/с «По особовому складу», капітана поліції ОСОБА_1 було допущено відповідно до ч.7 ст.70 Закону України «Про Національну поліцію» до виконання службових обов`язків за займаною посадою начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 09.06.2020 року.

Отже, наказ про накладення дисциплінарного стягнення № 390 від 09.06.2020 був реалізований відповідачем шляхом видання наказу від 12.06.2020 року № 159 про переміщення позивача на іншу посаду, та позивач був обізнаний про реалізацію застосованого до нього дисциплінарного стягнення.

Таким чином, строк звернення до суду розпочався з 13.06.2020 та становить один місяць.

При цьому 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу, Кримінального процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України, Кодексу законів про працю України.

Вказаним законом доповнено розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України пунктом 3 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342,363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Таким чином, строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, продовжено на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Разом з тим, 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-IX від 18.06.2020 р. (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-IX від 30.03.2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Враховуючи приписи пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції від 17.07.2020), з 17.07.2020 відновився відлік процесуальних строків (в т.ч. й строків звернення до суду із позовною заявою), встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Вищенаведені обставини, свідчать, що останнім днем своєчасного звернення позивача до суду із даним позовом є 17.08.2020.

Суд зазначає, що в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач посилається на те, що протягом місяця він був відсторонений від посади двічі, як у вигляді дисциплінарного стягнення, так і згідно вимог Кримінального процесуального кодексу України за скоєння кримінального правопорушення, з огляду на що був позбавлений права звернутися за захистом свого порушеного права до адміністративного суду.

Суд зазначає, що посилання позивача на його відсторонення від посади жодним чином не доводить поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки не обмежує його у реалізації права на судовий захист, не доводить факту неможливості звернення до суду з адміністративним позовом, оскільки звернення до суду з позовною заявою жодним чином не пов`язано з допуском позивача до виконання обов`язків на службі в Національній поліції, а відсторонення від посади не перешкоджало позивачу своєчасно звернутися до суду з даним позовом. Доказів обмеження йому свободи пересування після застосування дисциплінарного стягнення позивач до суду не надав.

Інших обставин та доказів на їх обґрунтування позивач у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не зазначив.

Цей позов поданий ОСОБА_1 до суду 16.10.2020, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Частиною першою та другою статті 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки позивач не навів будь-яких обставин і не надав відповідних доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість вчасного звернення до суду, отже не обґрунтував поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає жодних належних підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними та його поновлення, у зв`язку з чим вважає наявними підстави для повернення позову у зв`язку з пропуском місячного строку звернення до суду із цим позовом.

Суд зазначає, що така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 по справі № 520/2559/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як зазначено в п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Також у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим в пункті 47 Рішення ЄСПЛ, Високий Суд вказав, якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі «Мушта проти України» зазначено: право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Отже, у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень з пропуском строку на таке оскарження, позивачем мають бути наведені переконливі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

З огляду на зазначене, суд відмовляє позивачу у задоволенні його заяви про поновлення строку звернення до суду як цілком необґрунтованої.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява вважається поданою без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 2 ст. 123 та п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України має бути повернута позивачеві.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді (ч. 6 ст.169 КАС України).

Згідно ч. 8 цієї статті повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 169, 248, 256, 293-295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (са: 61002 м. Харків, вул..Жон Мироносиць,5 ) про визнання незаконним та скасування наказів, зобов`язання поновити на посаді повернути позивачу.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 05.11.2020.

Суддя Білова О.В.