Справа № 520/11406/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

09 листопада 2020 р. № 520/11406/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (вул. Слобожанська, буд. 151,м. Люботин, Харківський район, Харківська область, 62433) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Державної податкової служби в Харківській області № від 24.07.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 51413,37 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Головного управління ДПС у Харківській області № від 24.07.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 51413,37 грн. позивач вважає протиправним, оскільки облікова картка платника податків в електронному кабінеті на сайті Державної податкової служби не містить станом а ні на 21.08.2019, а ні на 13.02.2020, а ні на будь-яку дату у вказаний проміжок часу (між 21.08.2019 та 13.02.2020) суми заборгованості ВУКГ ЛМР ХО зі сплати ЄСВ, 20 % від якої становили би 37817,52 грн.

Також картка платника податків в електронному кабінеті на сайті Державної податкової служби не містить станом на 13.02.2020 наявності пені за будь-яким платежем. Сума пені на цю дату становить 0,00 грн.

Ухвалою суду від 11.09.2020 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача 30.09.2020 надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти позову, просив у задоволенні заявлених вимог відмовити з огляду на те, що оскаржуване рішення було ним винесено правомірно та у зв`язку із систематичною несвоєчасною сплатою позивачем самостійно нарахованих зобов`язань з єдиного соціального внеску.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Харківської області та є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Головним управління ДПС у Харківській області було прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату ЄСВ від 24.07.2020 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 37817,52 грн. та нараховано пеню в розмірі 13595,58 грн.

Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області отримало оскаржуване рішення 11.08.2020.

Відповідач надав суду копії інтегрованих карток по єдиному соціальному внеску за 2019, 2020 роки відносно Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області за кодом 7101000, з якої вбачається у період з 01.08.2019 по 13.02.2020 позивач подавав звітні декларації та самостійно визначав нарахування зобов`язань зі сплати ЄСВ та періодично здійснював сплату таких.

Позивач надав суду картку платника податків за 2020 рік за кодом 14010100 (призначений для ведення обліку нарахувань та сплат за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та картку платника податків за 2019 рік за кодом 71010000 (призначення: єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомога по тимчасовій непрацездатності).

Не погоджуючись з рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату ЄСВ та вважаючи його протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд дійшов наступних висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом №2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування» (далі - Закон №2464), Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФУ від 20.04.2015 р. №449 (далі - Інструкція №449).

Частиною 1 ст. 4 Закону №2464 визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Відповідно до зазначених норм, Виробниче управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Харківської області є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону №2464).

Згідно ч. 10 ст. 9 Закону №2464 днем сплати єдиного внеску вважається: у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом №2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону №2464).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону №2464).

Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону №2464 рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Згідно ч. 16 ст. 25 Закону №2464 строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Відповідно до вищезазначеної Інструкції №449, а саме відповідно до п. 5 розділу VII, на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.

Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач самостійно визначив суми зобов`язань по сплаті ЄСВ, подавши контролюючому органу:

- 16.08.2019 звіт № про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у розмірі 48224,82 грн., граничний термін сплати до 20.08.2019;

- 12.09.2019 звіт № про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у розмірі 49709,33 грн., граничний термін сплати до 20.09.2019;

- 10.10.2019 звіт № про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у розмірі 45326,27 грн., граничний термін сплати до 21.10.2019;

- 13.11.2019 звіт № про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів у розмірі 45827,21 грн., граничний термін сплати до 20.11.2019.

Відповідно до п.6.8 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом МФУ від 20.04.2015 №449 за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Сплата самостійно визначених сум ЄСВ відбувалась із порушенням, встановлених законом строків, що підтверджується інтегрованою карткою платника - Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області, яку додано до відзиву відповідачем.

Суд зазначає, що за рахунок коштів, які надходили від Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області здійснювалося погашення недоїмки, яка утворилася за рахунок попередньої несвоєчасної сплати ЄСВ за кожний місяць, але не своєчасно та не в повному обсязі щодо задекларованих зобов`язань зі сплати ЄСВ за спірний період.

У позовній заяві позивач зазначає, що облікова картка платника податків в електронному кабінеті на сайті Державної податкової служби не містить станом а ні на 21.08.2019, а ні на 13.02.2020, а ні на будь-яку дату у вказаний проміжок часу (між 21.08.2019 та 13.02.2020) суми заборгованості ВУКГ ЛМР ХО зі сплати ЄСВ, 20 % від якої становили би 37817,52 грн.

Також картка платника податків в електронному кабінеті на сайті Державної податкової служби не містить станом на 13.02.2020 наявності пені за будь-яким платежем. Вказує, що сума пені на цю дату становить 0,00 грн.

На підтвердження вказаних доводів, позивачем до позовної заяви додано картку платника податків за 2020 рік за кодом 14010100. Вказаний код класифікації платежів призначений для ведення обліку нарахувань та сплат за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

З урахуванням викладеного, суд вважає недоречними посилання позивача на картку платника податків за 2020 рік, роздруковану з електронного кабінету платника та надану позивачем до позовної заяви, оскільки зазначена у ній інформація не підтверджує сплату позивачем ЄСВ.

Також позивач надав суду картку платника податків за 2019 рік за кодом 71010000 (призначення: єдиний внесок, нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагороди за договором ЦПХ, допомога по тимчасовій непрацездатності). Зазначена у ній інформація відображає факт самостійного нарахування позивачем зобов`язань зі сплати ЄСВ від 16.08.2019 (звіт №), 12.09.2019 (звіт №) та не відображає повної сплати ЄСВ за період з 21.08.2019 по 13.02.2020, на відміну від інтегрованої картки платника податків, наданої відповідачем.

Підпункт 2 пункту другого розділу VII Інструкції № 449 передбачено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.

Отже, суд приходить до висновків, що підпунктом 2 пункту другого розділу VII Інструкції №449, чітко передбачено, що розрахунок фінансової санкції (за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску) здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Вказаний висновок також наведений також і у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 по справі №813/4686/16, в якій, зокрема, зазначено: "Посилання суду апеляційної інстанції з цього приводу (а саме, що прийняттю рішення має передувати перевірка та складення акту за її результатами) на пункт сьомий розділу VII вищевказаної Інструкції, яким передбачено, що рішення про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених пунктами 2, 3, 5 та 6 цього розділу, за наслідками розгляду акта та інших матеріалів про порушення приймає начальник відповідного органу доходів і зборів або його заступник, є недоречним, з огляду на те, що зазначена норма стосується також і прийняття рішень про нарахування пені та застосування штрафів і відносно інших видів порушень, зокрема за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (п. 5), розрахунок штрафної санкції за яке (порушення) здійснюється виключно за даними акта документальної перевірки платника єдиного внеску. Крім того, вказаний пункт сьомий розділу VII Інструкції передбачає, що рішення приймається не лише за наслідками розгляду акта, а й за наслідками розгляду інших матеріалів про порушення.

Жодна правова норма, включаючи і вищевказану Інструкцію, не зобов`язує контролюючий орган брати до уваги матеріали облікової справи позивача і такі не є підставою для прийняття відповідного рішення про нарахування штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску.

Отже, відомості картки особового рахунку платника з ЄСВ, котрий ведеться контролюючим органом, є цілком легітимним джерелом одержання об`єктивних даних фактичної дійсності про стан виконання обов`язку з ЄСВ.

До того ж суд зважає на те, що у спірних правовідносинах позивач не навів жодного доводу про неправдивість або недостовірність будь-яких облікових операцій, відображених у картці платника ЄСВ.

Позивачем не доведено та судом не встановлено наявності підстав для скасування рішення Головного управління ДПС в Харківській області № від 24.07.2020 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на суму 51413,37 грн.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оскаржуване рішення винесене відповідачем в порядку і у спосіб, що визначені чинним законодавством та в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до норм ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу у задоволенні позову, понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 139, 243-246, 255-257, 263, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Виробничого управління комунального господарства Люботинської міської ради Харківської області (вул. Слобожанська, буд. 151, м. Люботин, Харківський район, Харківська область, 62433, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов