Справа № 806/2686/18
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 листопада 2020 року

Київ

справа №806/2686/18

адміністративне провадження №К/9901/18587/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Желтобрюх І.Л.,

суддів: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат у справі №806/2686/18 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15 лютого 2018 року №01-53 про визначення суми податкового зобов`язання за 2015 рік за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» у сумі 8818,32 грн; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог, представник позивача звернувся із касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалені судами рішення та постановити нове, яким задовольнити позов повністю.

Постановою Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року касаційну скаргу представника позивача задоволено частково: рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в решті судові рішення залишено без змін.

Судові рішення в частині задоволення позовних вимог не були предметом касаційного перегляду.

27 жовтня 2020 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення в справі судового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області судового збору в розмірі 1409,60 грн, сплаченого за подання касаційної скарги відповідно до квитанції від 24 липня 2019 року №255.

Ухвалою від 3 листопада 2020 року заяву представника позивача призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Вирішуючи питання, порушені у поданій представником позивачем заяві, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За правилом частини шостої цієї ж статті якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Порядок вирішення питання щодо розподілу судових витрат визначений статтею 143 КАС України. Зокрема, за приписами частин третьої, п`ятої цієї статті суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Так, Верховний Суд постановою від 21 жовтня 2020 року касаційну скаргу представника позивача задовольнив частково, скасував судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій в тій частині, яка була предметом касаційного перегляду, а справу в цій частині направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, Верховний Суд не приймав рішення по суті позовних вимог, тому заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення шляхом стягнення судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат у справі №806/2686/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.Л. Желтобрюх

Судді О.В. Білоус

Н.Є. Блажівська