Справа № 280/3975/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
21 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3975/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Новошицької
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди
15.08.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, що в подальшому уточнював, до Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, де просив стягнути з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.04.2019 р. по 23.10.2019 р. в розмірі 60 384,38 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2019 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.12.2019 р. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 23.10.2019 р. скасовано та прийнято нову постанову, якою стягнуто з Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 11.04.2019 р. по 23.10.2019 р. в розмірі 60 384,38 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

20.07.2020 р. на адресу Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про дату слухання справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши представника відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу до матеріалів справи надано договір про надання правничої допомоги та представництво від 19.09.2019 р., ордери на надання правничої допомоги, акт приймання виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги та представництво від 01.05.2019 р. та від 08.10.2019 р.

Зокрема, в акті зазначено, що виконавець адвокат Ткачук Н.І. витратила за договором від 01.05.2019 р. станом на 30.09.2019 р. наступну кількість часу:

-на консультації та підготовку адміністративного позову 2 години х 1000 грн = 2000 грн;

-на підготовку уточненого адміністративного позову 1 год х 1000 грн = 1000 грн;

-участь в судовому засіданні з розрахунку від 10 хв до 1 год - 1000 грн.

Судом встановлено, що 23.10.2019 р. представник позивача Ткачук Н.І. приймала участь в Запорізькому окружному адміністративному суді з 14.08 до 14.35., за що отримала авансом 1000 грн.

Таким чином суд встановив, що адвокат Ткачук Н.І. в даній справі надавала позивачу правничу допомогу на підставі договору від 19.09.2019 р., але в акті на приймання робіт зазначено про виконання договору від 01.05.2019 р., що не стосується зазначеної справи.

Крім того, на підтвердження оплати виконаних робіт позивачем не надано доказів, лише, в акті зазначено про авансовий платіж за участь в судовому засідання адвоката Ткачук Н.І. - 1000 грн.

Також судом встановлено, що 18.12.2019 р. в суді апеляційної інстанції приймав участь представник позивача - адвокат Железняк В.К., який діяв на підставі ордеру про надання правової допомоги з 14.15 до 15.16, але ні договору, ані акту про приймання робіт та підтвердження оплати таких робіт позивачем не надано.

Статтею 134 КАС України передбачено, що « 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції, враховуючи наявність в матеріалах справи договору про надання правничої допомоги адвокатом Ткачук Н.І. та акту про виконання робіт, а також відсутність договору про надання правничої допомоги з адвокатом Железняком В.К. і акту про виконання робіт та доказів, підтверджуючих понесення позивачем витрат на правничу допомогу, керуючись, принципами справедливості та верховенства права, встановив, що заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в розмірі 1000 грн за участь в судовому засіданні Запорізького окружного адміністративного суду адвоката Ткачук Н.І., що підтверджено актом приймання виконаних робіт, а в іншій частині заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 252,321,322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з бюджетних асигнувань Григорівської сільської ради Запорізького району Запорізької області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з моменту її виготовлення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова

суддя Ю. В. Дурасова