Справа № 160/11390/20
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови, -
18.09.2020р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що на виконанні у Криворізькому районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №62278390, відкрите на підставі наказу №904/5900/19 від 06.04.2020р., виданого Господарським судом Дніпропетровської області, про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості в сумі 557683,64грн., яке закінчено у зв`язку із затвердженням судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення. Оскільки, відповідачем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з позивача на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» присуджених сум за наказом №904/5900/19 від 06.04.2020р., виданим Господарським судом Дніпропетровської області, то у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові від 12.08.2020 року про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №62804786, відкритому на підставі та на виконання постанови від 05.06.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62278390, а тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», у розумінні якої виконавчий збір може бути стягнутий лише за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби, тобто вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень, чого у даному випадку зроблено не було, а фактично мало місце стягнення виконавчого збору з боржника без реального стягнення з нього суми боргу, з якої і має обчислюватися розмір виконавчого збору. Зважаючи на наведене, позивач просив скасувати спірну постанову відповідача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року позовна заява Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду уточненої позовної заяви та її копій відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі, у якій чітко зазначити яку саме постанову Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позивач просить визнати протиправною та скасувати; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску цього строку звернення.
20 жовтня 2020 року до канцелярії суду від позивача надійшли пояснення, відповідно до яких, на виконання вимог ухвали суду від 23.09.2020 року, останній, зокрема, повідомив, що ним оскаржується саме постанова у виконавчому провадженні ВП№62804786 від 12.08.2020 року, винесена головним державним виконавцем Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіною К.Ю., а також те, що строк на оскарження цієї постанови, встановлений п.1 ч.2 ст.287 КАС України, позивачем фактично не порушено, оскільки представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №62804786 та отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження №62804786 від 12.08.2020р. саме 08.09.2020р., що додатково підтверджується листом відповідача №2638 від 08.10.2020р., а до суду з цим позовом звернувся саме 15.09.2020 року, що підтверджується поштовою накладною, розміщеної на конверті, в якому позов Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» надійшов до суду.
Також вказаною ухвалою суду від 26.10.2020р. витребувано у Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) завірені належним чином копії матеріалів виконавчих проваджень № 62804786 та №62278390.
Відповідач пред`явлений позов не визнав, 03.11.2020р. на електронну пошту суду, з наступним наданням 04.11.2020 року оригіналу до канцелярії суду, подав на нього письмовий відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» у повному обсязі, посилаючись на те, що виконавчий збір з Комунального підприємства «Житлово-комунального підприємства «Новопілля» стягнуто постановою державного виконавця Криворізького районного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.06.2020р. у виконавчому провадженні №62278390 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/5900/19 від 06.04.2020року про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунального підприємства «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості у розмірі 557683,64 грн., яка винесена державним виконавцем відповідно до вимог ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» одночасно з винесенням постанови про відкриття цього виконавчого провадження від 05.06.2020р. В рамках виконавчого провадження №62278390 державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій з метою примусового виконання виконавчого документа, а саме: направлені запити до відповідних органів задля перевірки майнового стану боржника, після отримання відповідей на які щодо зареєстрованих за боржником розрахункових рахунків в банківській установі та автотранспортного засобу, 06.06.2020р. державним виконавцем на підставі ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника. Оскільки виконавче провадження №62278390 було закінчене 11.08.2020р. на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із затвердженням судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення, при цьому судовий збір у цьому виконавчому провадженні на момент його закінчення стягнуто не було, державним виконавцем правомірно на підставі приписів ч.3 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» 11.08.2020р. винесено постанову про виведення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, а в подальшому 12.08.2020р. винесено спірну постанову від 12.08.2020 року у ВП №62804786 про відкриття виконавчого провадження №62804786 з примусового виконання постанови від 05.06.2020р. у виконавчому провадженні №62278390 про стягнення з позивача виконавчого збору, яка є законною та скасуванню не підлягає. Таким чином, на думку відповідача, ним були дотримані всі норми, передбачені чинним законодавством, при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження, отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Також 03.11.2020р. та 04.11.2020р. відповідачем надано витребувані ухвалою суду від 26.10.2020р. копії матеріалів виконавчого провадження №62804786 та №62278390.
04.11.2020р. представниками сторін до канцелярії суду надано заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України.
Зважаючи на приписи ч.9 ст.205, ч.4 ст.287 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки відсутня потреба заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження №62278390 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5900/19, виданого 06.04.2020 року про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості в розмірі 557683,64 гривень.
Як слідує з матеріалів виконавчого провадження №62278390, державним виконавцем з метою примусового виконання виконавчого документа вчинено ряд виконавчих дій, а саме: направлені запити до відповідних органів (ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної авіаційної служби, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті) задля перевірки майнового стану боржника, після отримання відповідей на які щодо зареєстрованих за боржником розрахункових рахунків в банківських установах та автотранспортного засобу, 06.06.2020р. державним виконавцем на підставі ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника, копії яких також направлені боржнику.
20 липня 2020 року до Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» про передачу мирової угоди на затвердження до суду та закриття виконавчого провадження, а також копія цієї мирової угоди, укладеної між Комунальним підприємством «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» та Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» у справі №904/5900/19, від 17.07.2020р.
На підставі приписів ст.330 ГПК України державним виконавцем підготовлено та направлено на адресу Господарського суду Дніпропетровської області заяву про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року у справі №904/5900/19 затверджено мирову угоду, укладену 17.07.2020р. між Комунальним підприємством «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» та Комунальним підприємством «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля».
У зв`язку із отриманням копії цієї ухвали суду головним державним виконавцем Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіною К.Ю. 11.08.2020р. винесено постанову у виконавчому провадженні ВП №62278390, якою на підставі ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виведено постанову про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.
Також постановою головного державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіної К.Ю. від 11.08.2020 року ВП №62278390 постановлено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5900/19, виданого 06.04.2020 року про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості в розмірі 557683,64 гривень закінчити на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» та припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.
Не погодившись з постановою Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.08.2020р. у виконавчому провадженні ВП №62804786, позивач звернувся з цим позовом про її оскарження.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За приписами п. п. 1, 11, 5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; судові накази; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно з абз.1 ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
При цьому абз.2 ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII передбачено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частинами 1 та 2 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Відповідно до ч.4 ст.27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Частиною 5 статті 27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується:
1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;
2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;
3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»;
4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;
5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;
6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Згідно з ч.9 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Аналіз положень статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання виконавчого документу, яке у розумінні приписів п.1 ч.1 ст.26, абз.1 ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII розпочинається з винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, одночасно з винесенням якої виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.
Посилання позивача на п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», не може бути взято до уваги, з огляду на таке.
Як слідує з п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», в ньому судам роз`яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону №606-XIV (606-14) витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово; суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджувався зі строками, встановленими в ч.2 ст.24 Закону №606-XIV (606-14), і був нереальним.
Таким чином, зі змісту вищенаведеного слідує, що вказане роз`яснення стосується виключно норм Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV, який втратив чинність 05.01.2017р. на підставі Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., а, отже, на момент виникнення спірних правовідносин норми Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999р. №606-XIV були нечинними і не можуть застосовуватися для їх врегулювання.
Натомість норми Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р. встановлюють дещо відмінне регулювання спірного питання в частині стягнення виконавчого збору, аніж норми Закону №606-XIV, тому надані Верховим Судом України роз`яснення в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. №14 щодо стягнення виконавчого збору у даному випадку також не можуть бути застосовані.
Доказів оскарження чи скасування цієї постанови позивачем не надано, як і не надано доказів того, що виконавчий збір у виконавчому провадженні ВП №62278390 не підлягав стягненню згідно з частиною 5 статті 27 Закону №1404-VIII.
Отже, постанова про стягнення виконавчого збору від 05.06.2020 року у виконавчому провадженні ВП №62278390 є чинною.
Також суд зауважує, що не знайшли свого підтвердження доводи позивача стосовно того, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з позивача на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» присуджених сум за наказом №904/5900/19 від 06.04.2020р., виданим Господарським судом Дніпропетровської області, оскільки, як встановлено судом та підтверджено матеріалами виконавчого провадження ВП №62278390, державним виконавцем з метою примусового виконання виконавчого документа вчинено ряд виконавчих дій, а саме: направлені запити до відповідних органів (ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної авіаційної служби, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті) задля перевірки майнового стану боржника, після отримання відповідей на які щодо зареєстрованих за боржником розрахункових рахунків в банківських установах та автотранспортного засобу, 06.06.2020р. державним виконавцем на підставі ч.2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про арешт коштів боржника та арешт майна боржника, копії яких також направлені боржнику.
Як зазначалося вище, постановою головного державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіної К.Ю. від 11.08.2020 року ВП №62278390 виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5900/19, виданого 06.04.2020 року про стягнення з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» на користь Комунального підприємства «КРИВБАСВОДОКАНАЛ» заборгованості в розмірі 557683,64 гривень закінчено на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.
При цьому, приписами ч.3 ст.40 Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Зважаючи на те, що постановою головного державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіної К.Ю. від 11.08.2020 року виконавче провадження ВП №62278390 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5900/19, виданого 06.04.2020 року, закінчено на підставі п.2 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII, при цьому, на момент винесення цієї постанови виконавчий збір, стягнутий постановою від 05.06.2020 року у ВП №62278390, не сплачено, вказана постанова, яка є виконавчим документом у розумінні приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, постановою державного виконавця виділена із закінченого виконавчого провадження ВП№62278390 для звернення до виконання в порядку, встановленому Законом 1404-VIII та Інструкцією №512/5.
Доказів самостійної сплати позивачем виконавчого збору, стягнутого з нього постановою від 05.06.2020 року у ВП №62278390, станом на 12.08.2020р. суду не надано.
Оскаржуючи цю постанову, позивач посилається на те, що саме нею з Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» стягнуто виконавчий збір.
Натомість, як встановлено судом, виконавчий збір з позивача стягнуто саме постановою державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. від 05.06.2020 року у №ВП 62278390 і саме на підставі цієї постанови, як виконавчого документа, може мати місце стягнення з позивача виконавчого збору.
А постановою головного державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шманіної К.Ю. від 12.08.2020 року відкрито вже інше виконавче провадження, а саме: виконавче провадження №62804786 з примусового виконання постанови державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. від 05.06.2020 року у №ВП 62278390.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, постанова державного виконавця Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Озімок Т.А. від 05.06.2020 року у №ВП 62278390 позивачем не оскаржувалася та є чинною.
Таким чином, зважаючи на встановлення судом чинності виконавчого документа, на підставі якого оскаржуваною в рамках цієї справи постановою від 12.08.2020р. відкрито виконавче провадження №62804786, а також з огляду на встановлення правомірності та обґрунтованості дій державного виконавця щодо відкриття цього виконавчого провадження, та не спростування позивачем наявності підстав для його відкриття, суд доходить висновку про те, що це рішення прийняте державним виконавцем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а відтак у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Житлово-комунальне підприємство «Новопілля» слід відмовити у повному обсязі.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, відповідно до ст.139 КАС України не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частинною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 05.11.2020 року.

Суддя О.М. Турова