Справа № 320/6164/20
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року № 320/6164/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- визнати неправомірною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Кагарлицького автопідприємства Київської райспоживспілки від 25.01.2001 №7;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії виходячи з суми її заробітної плати за період роботи з 01.09.1991 по 31.12.1991 в Кагарлицькому автопідприємстві Київської райспоживспілки у розмірі 6264,36 крб. на підставі довідки Кагарлицького автопідприємства Київської райспоживспілки від 25.01.2001 №7.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є пенсіонером та отримує пенсію за віком, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак пенсійним органом, при призначенні їй пенсії не було враховано отриману позивачем заробітну плату за період роботи з 01.09.1991 по 31.12.1991 в Кагарлицькому автопідприємстві Київської райспоживспілки у розмірі 6264,36 крб., внаслідок чого ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про здійснення перерахунку її пенсії на підставі довідки Кагарлицького автопідприємства Київської райспоживспілки від 25.01.2001 №7, але останній протиправно, на її думку, відмовив їй у цьому, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 з цим позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що пенсійним органом визначено розмір пенсії позивача з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.09.1991 по 31.12.1991 на підставі довідки Кагарлицького автопідприємства Київської райспоживспілки від 25.01.2001 №7, яка видана на підставі особових рахунків. Так, відповідач пояснює, що позивач звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку її пенсії до якої додала нову довідку №396 від 20.11.2017 видану КП "Трудовий архів Кагарлицького району" за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1993, внаслідок чого відповідачем було здійснено звірку вказаної довідки з первинними документами та встановлено розбіжності між поданою довідкою і відомостями по нарахуванню заробітної плати по Кагарлицькій міжрайбазі Київської облспоживспілки", які знаходяться на зберіганні у КП "Трудовий архів Кагарлицького району", - у квітні 1992 року завищено на 5 грн., у зв`язку з чим архівна установа видала нову довідку від 01.03.2018 №79. Крім того, відповідач звертає увагу, що сума 1013,56 крб. в грудні 1991 року в платіжних документах, які знаходяться в трудовому архіві є дописаною іншою ручкою від руки.

Відповідач, також, наголошує на тому, що попередній розрахунок показав, що перерахунок пенсії з зазначеного періоду відповідно до довідки №79 від 01.03.2018, виданої КП "Трудовий архів Кагарлицького району" недоцільний, оскільки призводить до зменшення розміру пенсії позивача.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.09.2020 суд, з метою повного та всебічного розгляду справи, витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області належним чином засвідчений детальний розрахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з письмовими поясненнями до нього та належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтвердження паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Кагарлицьким РС Управління ДМС України в Київській області 17.08.2012.

Судом встановлено, що позивач з 26.04.1995 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком, розмір якої обчислений відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з інформацією, яка міститься в пенсійній справі позивача, розмір пенсії ОСОБА_1 визначений з урахуванням заробітної плати за період з 01.09.1991 по 31.08.1992 на підставі довідки Кагарлицького автопідприємства Київської райспоживспілки від 25.01.2001 №7.

16.02.2018 позивач звернулась до пенсійного органу із заявою, в якій просила здійснити перерахунок її пенсії на підставі довідки від 20.11.2017 №396 виданій КП "Трудовий архів Кагарлицького району" за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1993.

01.03.2018 пенсійним органом було проведено звірку поданої довідки про заробітну плату від 20.11.2017 №396 з первинними документи, за результатом якої складено акт №1908/02.

У висновках вказаного акту зазначено, що звіркою довідки про заробітну плату №396 від 20.11.2017, виданої для обчислення пенсії позивачу за період роботи з 01.01.1991 по 31.08.1992 в Кагарлицькій міжрайбазі Київської облспоживспілки, виявлено розбіжність у квітні 1992 року у розмірі заробітної плати між даними довідки та первинних документів, наданих для звірки КП "Трудовий архів".

Листом від 02.03.2018 №50/П-02 пенсійний орган, у відповідь на запит позивача від 16.02.2018, повідомив зокрема те, що з 01.10.2017 позивачу на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" проведено перерахунок пенсії, при проведенні якого було здійснено осучаснення заробітної плати (враховано показник середньої заробітної плати у розмірі 3764,40 грн.) та врахований новий розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність (1452,00 грн.), при цьому величина оцінки одного року страхового стажу була переглянута з 1,35% до 1%.

Повідомлено, що страховий стаж позивача становить 33 роки 6 місяців 4 дні (по 08.09.2007), відповідно коефіцієнт страхового стажу становить 0,33500; осучаснена середньомісячна заробітна плата за період з 01.09.1991 по 31.08.1992 5458,83 грн. Довідково повідомлено, що було проведено звірку поданої позивачем довідки з первинними документами та виявлено розбіжності, внаслідок чого архівна установа видала нову довідку №79 від 01.03.2018. Відповідач зазначив, що процентний розрахунок показав, що перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітної плати з 01.01.1988 по 31.12.1992 відповідно до довідки №79 від 01.03.2018 виданої КП "Трудовий архів" недоцільний, оскільки призводить до зменшення розміру пенсії позивача.

У жовтні 2018 року позивач повторно звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку її пенсії.

Розглянувши звернення позивача, пенсійний орган повідомив, що суми заробітку відображені в довідці №396 від 20.11.2017, різняться із сумами заробітку, вказаними у довідці №7 від 25.01.2001, за результатами зустрічної звірки було видано нову довідку від 01.03.2018 №79, яка не може бути прийнята оскільки у відомостях на підставі яких вона видавалась деякі суми дописані. Також повідомлено, що попередній розрахунок показав, що навіть за умови можливості врахування сум заробітної плати за період з 01.01..1989 по 31.12.1993 проводити перерахунок пенсії позивачу недоцільно, оскільки будуть враховані вимоги статті 40 Закону і для обчислення пенсії, крім зазначеного періоду буде врахована заробітна плата за весь період страхового стажу з 01.05.2005 по 30.09.2007, що призведе до зменшення середньомісячного заробітку та як наслідок - зменшення розміру пенсії.

Листами від 27.03.2019 №49/П-02, від 06.08.2019 №281/П-01 пенсійний орган, у відповідь на повторні звернення позивача про здійснення перерахунку її пенсії, повідомив позивачу, зокрема те, що після здійснення перерахунку її пенсії у 2001 році на підставі довідки від 25.01.2001 №7, її індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 1,45012. суми заробітку відображені в довідці №396 від 20.11.2017, різняться із сумами заробітку, вказаними у довідці №7 від 25.01.2001, за результатами зустрічної звірки було видано нову довідку від 01.03.2018 №79, яка не може бути прийнята оскільки у відомостях на підставі яких вона видавалась деякі суми дописані. Також повідомлено, що попередній розрахунок показав, що проводити перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки від 01.03.2018 №79 недоцільно, оскільки це призведе до зменшення розміру пенсії, так як індивідуальний коефіцієнт буде становити 1, 15411.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 01.07.2000. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 01.07.2000 становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000 незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до цього Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Згідно з пунктом 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Відповідно до п. 4.2 1 Порядку подання та оформлення документів органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсій, а також, в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхування, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Як убачається з пояснень відповідача, зазначених у відзиві та матеріалів пенсійної / адміністративної справи позивача, довідки, подані позивачем до пенсійного органу для здіснення перерахунку її пенсії оформлені неналежним чином, як і документи на підставі яких вони видані, оскільки в них містяться дописи від руки.

Таким чином, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.