Справа № 420/10256/20
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60159218 від 25.09.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 жовтня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивачка просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Боржемського Сергія Івановича від 25.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60159218 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі залишку нестягнутого виконавчого збору по виконавчому провадженню №47242009 станом на момент завершення в сумі 31 609,88 грн.;

- стягнути з Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

ОСОБА_1 не погоджується з примусовим та протиправним стягненням з неї грошових коштів в розмірі залишку нестягнутого виконавчого збору по виконавчому провадженню №47242009 станом на момент завершення в сумі 31 609,88 грн. та зазначає, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою, створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Позивачка, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі №2540/3203/18, в якій зазначено, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є вчинення державним виконавцем дій, направлених на примусове виконання рішення суду, та фактичне стягнення суми боргу, наголошує, що оскаржувана постанова від 25.09.2019 року є протиправною і підлягає скасуванню.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано наступним

Відповідач не погоджується з позовними вимогами ОСОБА_1 , вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження №60159218 наявний акт складений державним виконавцем Відділу ДВС Свідерським М.Г. у присутності ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами ВП №47242009 станом на 05.11.2018 року.

Таким чином, на переконання відповідача, скаржник засвідчила свою обізнаність з існуванням постанови від 21.04.2015 року про стягнення з неї виконавчого збору за ВП №47242009.

Відповідач звертає увагу, що скаржником вказана постанова про стягнення виконавчого збору №47242009 від 21.04.2015 року не оскаржувалась. Також, не була оскаржена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу ВП №47242009 від 24.09.2019 року.

Отже, на думку відповідача, позивачка помилково вважає, що у державного виконавця були відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.09.2019 року АСВП №60159218 про стягнення залишку нестягнутого виконавчого збору по виконавчому провадженню АСВП №47242009.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху з підстав недотримання позивачкою вимог ст.ст.160, 161 КАС України. Надано позивачці 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачка усунула недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України, враховуючи встановлення з 00 годин 00 хвилин 26 жовтня 2020 року «помаранчевого» рівня епідемічної небезпеки поширення COVID-19, зокрема, в Одеській області згідно Протоколу №39 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно- екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23 жовтня 2020 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 03 листопада 2020 року.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з Другого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 1-а Сортувальна, буд.36-Г, м. Одеса, 65102, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №60159218 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі залишку нестягнутого виконавчого збору по виконавчому провадженню №47242009 станом на момент завершення в сумі 31 609,88 грн. Зобов`язано відповідача надати витребувані судом документи у строк до 03 листопада 2020 року.

02 листопада 2020 року від відповідача на електронну адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження №60159218 в електронному вигляді не в повному обсязі (вхід. №ЕП/19567/20), які не засвідчені єдиним цифровим підписом.

04 листопада 2020 року від відповідача на електронну адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/19866/20), без засвідчення єдиним цифровим підписом.

06 листопада 2020 року від відповідача надійшли належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №60159218 на 31 арк. (вхід. №46934/20).

Станом на 06 листопада 2020 року будь-яких інших заяв, клопотань, пояснень сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Рішенням Суворовського районного суду по справі №523/17044/13-ц від 13.03.2014 року було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 65937,16 доларів США та 39682,22 грн.

На підставі судового рішення №523/17044/13-ц Суворовським районним судом міста Одеси 13.03.2014 року був виданий Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 65937,16 доларів США та 39682,22 грн. (а.с.28).

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.04.2015 року старшим державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Шевчук Оленою Юріївною відкрито виконавче провадження №47242009 за виконавчим листом №523/17044/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми в розмірі 65937.16 доларів США та 39682,22 грн. (а.с.26).

Постановою від 21.04.2015 року по виконавчому провадженню №47242009 старшим державним виконавцем Другого Суворовського ВДВС Одеського МУЮ Шевчук Оленою Юріївною постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 145 733,15 грн. (а.с.24).

Згідно інформації про виконавче провадження №47242009, 29.11.2017 року відбулися електронні торги щодо реалізації перукарні площею 141,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , заставного майна згідно договору іпотеки від 29.05.2008 року, що належало ОСОБА_1 (а.с.16).

Відповідно до розпорядження №47242009 від 19.12.2017 року, затвердженого начальником відділу Шевченко Євгеном Олександровичем щодо розподілу грошових коштів, що надійшли 13.12.2017 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження в сумі 1 209 810,56 грн., в тому числі 1 099 782,44 грн. на користь ПАТ «Укрсиббанк», 109 978,12 грн. судового збору, 50 грн. витрат виконавчого провадження (а.с.27).

Отримані від примусової реалізації майна кошти було перераховано на рахунки ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 1 099 782,44 грн.

11.06.2019 року до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу стягувачу ПАТ «УкрСиббанк».

Згідно розпорядження начальника відділу від 12.06.2019 року виконавче провадження №47242009 було передано на виконання державному виконавцю ОСОБА_3 .

Постановою від 12.06.2019 року державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Боржемським Сергієм Івановичем виконавче провадження №47242009 було прийнято до виконання.

В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу від 24.09.2019 року по виконавчому провадженню №47242009 державним виконавцем ОСОБА_3 було зазначено, що сума стягнутих грошових коштів в рахунок боргу станом на момент завершення виконавчого провадження становить в загальній сумі - 1 108 849,32 грн.

Залишок нестягнутого виконавчого збору по виконавчому провадженню станом на момент завершення становить - 31 609,88 грн.

Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.04.2015 року ВП №7242009 виведена в окреме виконавче провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірною та скасування постанови від 02.07.2019 року про стягнення виконавчого збору. Визнано протиправною та скасовано постанову ВП №47242009 державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Боржемського Сергія Івановича від 02.07.2019 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 122 748,96 грн.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 22.10.2019 року.

25.09.2019 року державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси ГТУ юстиції в Одеській області Боржемським Сергієм Івановичем винесено постанову №60159218 про відкриття виконавчого провадження з виконання постанови Другого Суворовського ВДВС в місті Одеса №47242009 від 21.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 31 609,88 грн. на користь Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.10).

Згідно реєстру поштових відправлень та фіскального чеку Другого Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскаржувана постанова була направлена позивачці 22.09.2020 року (а.с.41).

Позивачка, не погоджуючись з оскаржуваною постановою про відкриття виконавчого провадження, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернулася з даним адміністративним позовом до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статей 1, 5 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону № 1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.

Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини п`ятої вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

За приписами частини третьої статті 40 Закону № 1404-VІІІ у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Спір у цій справі виник у зв`язку з невизначеністю правового режиму застосування частини другої статті 27 та частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа).

Закон № 1404-VIII є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція), розробленою відповідно до законів №1403-VIII і №1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Так, положення частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII зобов`язують державного виконавця у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа винести постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

Вказані положення частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою абзацу четвертого пункту 8 розділу III Інструкції.

Натомість частина друга статті 27 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

При цьому пункт 21 розділу ІІІ Інструкції встановлює, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону № 1404-VІІІ, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 вказаного Закону.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору. Відтак законодавець, передбачивши зазначені дії виконавця, встановив, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувача суми за виконавчим листом.

Крім цього, пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в статті 37 Закону № 1404-VIII. У постанові про повернення виконавчого документа стягувачу обов`язково роз`яснюється порядок повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 11 березня 2020 року за наслідками розгляду справи № 2540/3203/18.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи розпорядженням державного виконавця Свідерської М.Г. №47242009 від 19.12.2017 року, грошові кошти у сумі 1 209 810,56 грн., що надійшли 13.12.2017 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 523/17044/13, виданого 31.03.2014 року Суворовським районним судом м. Одеси, зведеного виконавчого провадження від 25.09.2015 року про стягнення грошових коштів з ОСОБА_1 перераховано: у сумі 1 099 782,44 грн. на користь ПАТ «УкрСиббанк» згідно з виконавчим листом №523/17044/13; 109 978,12 грн. виконавчого збору та 50 грн. витрат виконавчого провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року по справі №420/4535/19, яке набрало законної сили 22.10.2019 року, було встановлено, що 10.01.2018 року державний виконавець Другого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області направила на адресу ПАТ «УкрСиббанк» лист № 485, згідно з яким, на примусовому виконанні в Другому Суворовському ВДВС ГТУЮ в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження №55491636, до складу якого входить: виконавче провадження № 47242009 з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2014 року по справі № 523/17044/13 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 65 937,16 дол. США та 39 682,22 грн. та виконавче провадження № 47242095 з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси від 13.02.2014 року по справі № 523/16431/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 46 842,26 дол. США та 1720 грн. судового збору. 29.11.2017 року відбулися електронні торги щодо реалізації перукарні площею 141,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «УкрСиббанк» згідно Договору іпотеки від 29.05.2008 року. Отримані від примусової реалізації кошти перераховано на рахунки ПАТ «УкрСиббанк» згідно розпорядження № 47242009 в рамках примусового виконання виконавчого провадження № 47242009 з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2014 року по справі № 523/17044/13 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 65 937,16 дол. США та 39 682,22 грн. Реалізоване на електронних торгах нерухоме майно боржника є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки від 29.05.2008 року, укладеного в рамках забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 0 від 29.05.2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» та по даному кредиту винесено рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.02.2014 року по справі № 523/16431/13-ц і, також, в свою чергу відкрито виконавче провадження № 47242095. У зв`язку із викладеним, державний виконавець просила перераховані від примусової реалізації кошти зарахувати в рамках виконавчого провадження № 47242095.

При цьому, отримані від примусової реалізації майна кошти було перераховано на рахунки ПАТ «УкрСиббанк» в розмірі 1 099 782,44 грн.

На підставі наведених обставин, позивачка вважає, що державним виконавцем вже стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 109 978,12 грн. в рамках виконавчого провадження № 47242095, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» отримав лист № 485 від 10.01.2018 року у той самий день та не надав заперечень з приводу рішення державного виконавця.

11.06.2019 року до Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу стягувачу ПАТ «УкрСиббанк».

Суд встановив, що за результатами реалізації 29.11.2017 року належного позивачці нежитлового приміщення, кошти від реалізації вказаного приміщення згідно з розпорядженням від 19.12.2017 року перераховані в рамках виконання виконавчого провадження № 47242009 з примусового виконання виконавчого листа Суворовського районного суду м. Одеси від 31.03.2014 року по справі № 523/17044/13 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 65 937,16 дол. США та 39 682,22 грн., проте в подальшому, вказані кошти були зараховані в рамках виконавчого провадження № 47242095, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Таким чином, суд зазначає, що в рамках виконавчого провадження №47242095 державним виконавцем стягнуто виконавчий збір з ОСОБА_1 у сумі 109 978,12 грн., а отже, прийнята державним виконавцем постанова від 25.09.2019 року в рамках виконавчого провадження №60159218 з виконання постанови Другого Суворовського ВДВС в місті Одесі №47242009 від 21.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 31 609,88 грн. на користь Другого Суворовського ВДВС в місті Одесі є протиправною та підлягає скасуванню.

Суд також враховує, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року по справі №420/4535/19, яке набрало законної сили 22.10.2019 року, визнано протиправною та скасовано постанову ВП №472420095 державного виконавця Другого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Боржемського Сергія Івановича від 02.07.2019 року про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 122 748,96 грн.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч.1, 2 ст.76 КАС України).

Частинами 1 та 2 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст.90 КАС України).

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, проаналізувавши всі обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивача в судовому порядку та наявність підстав для задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого судом зауважено, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене та згідно із ст.139 КАС України судові витрати ОСОБА_1 в загальній сумі 840 грн. 80 коп., сплачені згідно квитанції №6 від 07.10.2020 року, підлягають стягненню на її користь за рахунок Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Другого Суворовського відділу ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60159218 від 25.09.2019 року - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Боржемського Сергія Івановича від 25.09.2019 року про відкриття виконавчого провадження №60159218 про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі залишку нестягнутого виконавчого збору по виконавчому провадженню №47242009 станом на момент завершення в сумі 31 609,88 грн.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ).

Відповідач: Другий Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. 1-а Сортувальна, буд.36-Г, м. Одеса, 65102, ).

Суддя С.О. Cтефанов

.