Справа № 520/11124/2020
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2020-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 р. № 520/11124/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: Головуючого судді - Шляхової О.М., розглянувши у спрощеному провадженні в приміщенні суду в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженцю м. Теплогорськ Луганської з 01.09.1972 року по 20.07.1974 рік, який навчався в ПТУ №22 м. Кадіївка Луганської області, з 01.08.1974 року по 19.05.1976 рік, який працював на посаді плотника - столяра у ТОВ "Шахтобудівельне управління №1" м. Стаханов Луганської області, з 01.09.1978 року по 18.11.1980 рік, який працював у ЗАТ "Луганськшахтбудіндустрія", з 20.06.1983 року по 16.08.1984 рік, який працював на посаді зварювальника Стахановського заводу "Буддеталь" м. Стаханов Луганської області неправомірними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального трудового стажу періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженцю м. Теплогорськ Луганської з 01.09.1972 року по 20.07.1974 рік, який навчався в ПТУ №22 м. Кадіївка Луганської області, з 01.08.1974 року по 19.05.1976 рік, який працював на посаді плотника - столяра у ТОВ "Шахтобудівельне управління №1" м. Стаханов Луганської області, з 01.09.1978 року по 18.11.1980 рік, який працював у ЗАТ "Луганськшахтбудіндустрія", з 20.06.1983 року по 16.08.1984 рік, який працював на посаді зварювальника Стахановського заводу "Буддеталь" м. Стаханов Луганської області;

- стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, код 14099344) суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова в зарахуванні певних періодів його роботи до трудового стажу внаслідок того, що відповідні підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території, є протиправною.

По справі було відкрито спрощене провадження без виклику сторін

Відповідач надав відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки оскаржувана відмова не породжує для позивача правових наслідків, так як він не звертався до відповідача з питання призначення пенсії за віком.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 по справі № 520/6862/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання рішень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено у задоволенні позову.

Правовідносинам, з приводу яких подано даних позов передували ті, які вирішені у справі № 520/6862/19, в якій рішення набрало законної сили. Отже, певні обставини, в силу ч.4 ст.78 КАС України, не підлягають доказуванню у справі, що розглядається.

Судом з копії трудової книжки від 05.08.1974 позивача встановлено, що з 01.09.1972 по 20.07.1974 - ОСОБА_1 навчався в ПТУ №22 м. Кадіївка Луганської області; з 01.08.1974 по 19.05.1976 позивач працював на посаді столяра у ТОВ "Шахтобудівельне управління №1" м. Стаханов Луганської області; з 01.09.1978 по 18.11.1980 позивач працював у ЗАТ "Луганськшахтбудіндустрія"; з 20.06.1983 по 16.08.1984 позивач працював на посаді зварювальника Стахановського заводу "Буддеталь" м. Стаханов Луганської області.

Листом від 15.06.2020 №60/9-13 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області на звернення позивача від 02.06.2020 повідомило ОСОБА_1 , що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р визначено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Згідно з цим Переліком, до таких населених пунктів відноситься, в тому числі, м. Стаханов Луганської області. Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правові режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 №120-VII визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території. Будь-який акт (рішення, документ, довідка), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною третьою статті 9 зазначено Закону, є недійсним і не створює правових наслідків. А тому, відсутні підстави для приймання довідок, зазначених у зверненні.

Рішенням відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №4636 від 22.09.2020 відмовлено в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вищевказане рішення відповідача вмотивоване тим, що до загального страхового стажу заявника період роботи з 01.08.1974 по 28.06.1976, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за №110, а саме: відсутній номер та дата наказу про звільнення. Крім того, до стажу ОСОБА_1 не зараховано період навчання з 01.09.1972 по 20.07.1974, оскільки атестат №2288 завірено печаткою Сеньківської сільської ради, а не печаткою навчального закладу.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до загального трудового стажу, позивач звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення відносно того що в зазначені вище періоди він дійсно навчався та працював у вказаних підприємствах.

Ухвалою суду від 25.06.2020 по справі №628/1486/19 Куп`янським міскрайонним судом Харківської області відмовлено у відкритті провадження за заявою, оскільки така повинна розглядатися за правилами Кодексу адміністративного судочинства України

По суті позову суд зазначає наступне.

Статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначено умови для призначення пенсії за віком, які включають в себе сукупність таких ознак, як відповідний вік та стаж.

Приписами ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Щодо однієї із підстав відмови позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 01.08.1974 по 28.06.1976, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за №110, а саме: відсутній номер та дата наказу про звільнення, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктами 2.10 та 2.11 пункту 2 Інструкції № 162 відомості про працівника записуються на першій сторінці титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома). Запис про незакінчену середню або незакінчену вищу освіті також може бути проведена лише на підставі відповідних документів (студентського квитка, залікової книжки, довідки навчального закладу і т. п.). Професія або спеціальність записується у трудовій книжці на підстав документа про освіту або іншого належним чином оформленого документа. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після того ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пунктів 2.4, 2.6, 2.8, 2.9 Інструкції № 58 усi записи в трудовiй книжцi про прийняття на роботу, переведення на iншу постiйну роботу або звiльнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом пiсля видання наказу (розпорядження), але не пiзнiше тижневого строку, а в разi звiльнення у день звiльнення i повиннi точно вiдповiдати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число i мiсяць двозначними). Наприклад, якщо робiтник або службовець прийнятий на роботу 5 сiчня 1993 р., у графi 2 трудової книжки записується "05.01.1993". Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фiолетового кольорiв, i завiряються печаткою запис про звiльнення, а також вiдомостi про нагородження та заохочення.

За змістом наведених норм відповідальним за заповнення трудової книжки є підприємство роботодавець.

Таким чином, суд доходить до висновку, що незарахування періоду роботи з 01.08.1974 по 28.06.1976, оскільки трудова книжка заповнена з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, є необґрунтованим, оскільки позивач не може нести відповідальність за дії роботодавця.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 754/14898/15-а, не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Враховуючи наведене, суд вважає, що недоліки оформлення трудової книжки відповідачем виявлені вірно, але вони не можуть вважатися достатньою підставою для відмови позивачеві у визначенні загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки вина позивача в тому, що трудова книжка заповнена роботодавцем із порушенням встановленого порядку, відсутня.

Крім того, відповідач у рішенні про відмову №4636 від 22.09.2020 зазначив, що не може бути зараховано до стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1972 по 20.07.1974, оскільки атестат №2288 завірено печаткою Сеньківської сільської ради, а не печаткою навчального закладу, проте суд не бере дану обставину до уваги як підставу для відмови, так як запис про навчання позивача також міститься у трудовій книжці, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Підпунктом 2 пункту 2.1. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (із змінами), до заяви про призначення пенсії за віком додають, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Відповідно до п. 3 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання положень Порядку №637 позивачем до органів Пенсійного фонду України надано довідку №66, видану Стахановським коледжем від 22.05.2018, відповіднго до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно в період з 01.09.1972 по 20.07.1974 навчався в ПТУ №22 м. Кадіївка Луганської області.

Так, згідно архівної довідки адміністрації міста Стаханова №10-24/634 від 04.03.2020 року позивач дійсно в період з 01.08.1974 по 19.05.1976 працював на посаді столяра у ТОВ "Шахтобудівельне управління №1" м. Стаханов Луганської області.

Відповідно архівної довідки адміністрації міста Стаханова №10-24/632 від 04.03.2020 позивач дійсно в період з 01.09.1978 по 18.11.1980 працював у ЗАТ "Луганськшахтбудіндустрія".

Згідно архівної довідки адміністрації міста Стаханова №10-24/633 від 04.03.2020 позивач дійсно в період з 20.06.1983 по 16.08.1984 працював на посаді зварювальника Стахановського заводу "Буддеталь" м. Стаханов Луганської області.

Вищевказані довідки надані позивачем до суду, видані органами, що знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Щодо підстав відмови зарахувати позивачу певні періоди роботи до загального страхового стажу, зазначених у листі відповідача від 15.06.2020, а саме: видача довідок щодо підтвердження стажу ОСОБА_1 органами, що перебувають на непідконтрольній Україні території, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 №1207-VII тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно зі ч. 1 ст. 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За змістом ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

За правилами ч. 4 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VII встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, оскільки вказана обставина не може слугувати підставою порушення прав громадян України на пенсійне забезпечення, що відповідає правозастосовній практиці в частині застосування так званих "намібійських винятків" Міжнародного суду ООН.

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.10.2018 у справі №569/14531/16-а.

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку про безпідставність посилань відповідача на неможливість зарахування до загального страхового стажу позивача періоду роботи, який підтверджено додатково довідками органів влади, що перебувають на тимчасово непідконтрольній українській владі території.

Суд зауважує, що вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність, з метою повного захисту прав і інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.09.2020 №4636.

З урахуванням викладеного вище, суд доходить висновку, що належним та ефективним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є скасування рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.09.2020 №4636.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що підстави, на яких ґрунтується оскаржене рішення владного суб`єкта, визнані судом юридично та фактично не спроможними, а тому не можуть бути причиною повторної відмови під час розгляду заяви зацікавленої особи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягають частковому задвооленню.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженцю м. Теплогорськ Луганської з 01.09.1972 року по 20.07.1974 рік, який навчався в ПТУ №22 м. Кадіївка Луганської області, з 01.08.1974 року по 19.05.1976 рік, який працював на посаді плотника - столяра у ТОВ "Шахтобудівельне управління №1" м. Стаханов Луганської області, з 01.09.1978 року по 18.11.1980 рік, який працював у ЗАТ "Луганськшахтбудіндустрія", з 20.06.1983 року по 16.08.1984 рік, який працював на посаді зварювальника Стахановського заводу "Буддеталь" м. Стаханов Луганської області неправомірними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до загального трудового стажу періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженцю м. Теплогорськ Луганської з 01.09.1972 року по 20.07.1974 рік, який навчався в ПТУ №22 м. Кадіївка Луганської області, з 01.08.1974 року по 19.05.1976 рік, який працював на посаді плотника - столяра у ТОВ "Шахтобудівельне управління №1" м. Стаханов Луганської області, з 01.09.1978 року по 18.11.1980 рік, який працював у ЗАТ "Луганськшахтбудіндустрія", з 20.06.1983 року по 16.08.1984 рік, який працював на посаді зварювальника Стахановського заводу "Буддеталь" м. Стаханов Луганської області.

Скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 22.09.2020 №4636.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ).

У задоволенні іншої частини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2020 року.

Суддя О.М. Шляхова