Справа № 500/2168/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2168/20

04 листопада 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Ногас С.В.

представника позивача Козак І.О.

представник відповідача Доскач О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Біол" до Управління Держпраці у Тернопільській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Біол" (далі - позивач, ПП "Біол") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Тернопільській області (далі - відповідач), в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР394/415/АВ/ТД-ФС від 06.04.2020 року про накладення штрафу в розмірі 47230,00 грн. на ПП "Біол".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем помилково зроблено висновок про порушення ПП "Біол" ч.3 ст.24 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), оскільки позивач працю найманих працівників не використовує. Позивач господарською діяльністю не займається, а належні ПП "Біол" приміщення, перебувають на праві оренди в інших суб`єктів господарювання - фізичних осіб-підприємців, якими укладені трудові договори з найманими працівниками. Виявлена під час інспекційного відвідування особа у трудових відносинах з ПП "Біол" не перебуває, а відтак відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності за фактичний допуск працівників до роботи без укладення трудового договору постановою №ТР394/415/АВ/ТД-ФС від 06.04.2020 року. Крім того, акт інспекційного відвідування підписано лише інспектором праці Пугач Л.Є., підписи Сосульського І.М. та Телепа В.Р. - відсутні. Також відсутній в акті інспекційного відвідування і в інших документах, що складені інспектором Пугач Л.Є., підпис керівника ПП "Біол" ОСОБА_2 .

За таких обставин, позивач вважає оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами відповідача протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Управлінням Держпраці у Тернопільській області 09.00.2019 року подано до суду відзив на позов (а.с.73-75), просило відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач допустив до роботи найманого працівника без укладання трудового договору та повідомлення територіального органу Державної податкової служби про прийняття працівника на роботу, чим порушив ч.3 ст.24 КЗпП України. Під час інспекційного відвідування 13.02.2020 року у адміністративному приміщені ПП "Біол" (на другому поверсі) виявлено працівника, який виконував трудові функції. На неодноразові прохання інспектора назвати своє ім`я та прізвище, пояснити ким він тут працює, молодий чоловік ухилявся від відповіді. На запитання, чи він є фізичною особою-підприємцем, відповів, що не є підприємцем, а орендує гараж (бокс) у ПП "Біол". Ні договорів оренди, ні інших документів, які долучено до позовної заяви, на час проведення інспекційного відвідування, надано не було. Факт перебування на робочому місці та виконання трудових функцій зафіксовано на відео та фото матеріалах.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві (а.с.1-3), просили позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.73-75), просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що з метою виконання доручення т.в.о. голови Державної служби України з питань праці від 06.02.2020 року №Д-69/1/3.1-20 (а.с.76), за рішенням керівника Управління Держпраці у Тернопільській області на підставі наказу від 10.02.2020 року №262 (а.с.77), направлення від 10.02.2020 року №ТР394/415 (а.с.78) інспектором праці - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Пугач Л.Є., за участю інспектора праці Сосульського І.М., проводилось інспекційне відвідування з 13.02.2020 року по 19.02.2020 року у ПП "Біол".

В ході інспекційного відвідування 13.02.2020 року виявлено у адміністративному приміщенні ПП "Біол" (на другому поверсі) працівника, який виконував трудові функції: за робочим столом проводив певні розрахунки на комп`ютері, калькуляторі, робив записи на папері; приймав замовлення у клієнта; брав кошти у мужчини в червоній куртці, із шухляди письмово стола бухгалтера брав гроші та віддавав решту клієнтові; видавав чеки клієнтові, виконував деякі інші функції, що зафіксовано засобами відео та фототехніки (а.с.85, 89).

На неодноразові прохання інспектора назвати своє ім`я та прізвище, пояснити ким він тут працює, молодий чоловік ухилявся від відповіді. На запитання, чи він є фізичною особою-підприємцем, відповів, що не є підприємцем, а орендує гараж (бокс) у ПП "Біол". На прохання надати будь-які підтверджуючі документи стосовно оренди бокса, відповів, що ніяких документів немає.

Директор ПП "Біол" ОСОБА_2 теж повідомив, що цей громадянин орендує у підприємства гараж, однак надати будь-які підтверджуючі документи відмовився.

Вимогою Управління Держпраці у Тернопільській області від 13.02.2020 року №ТР394/415/ПД зобов`язано директора ПП "Біол" ОСОБА_2 до 10:00 год. 19.02.2020 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме: копії установчих документів про державну реєстрацію ПП "Біол"; копії наказів про прийняття на роботу найманих працівників, які перебувають у трудових відносинах із "Біол" станом на лютий 2020 року; копії повідомлення державної фіскальної служби про прийнятих працівників, які перебувають у трудових відносинах станом на лютий 2020 року; копія документу про обрану систему оподаткування (а.с.79-81).

За результатами здійснення заходу державного контролю складено акт інспекційного відвідування від 19.02.2020 року №TP394/415/АВ у якому зафіксовані порушення законодавства про працю, а саме: ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 року №413, що полягає у допуску до роботи ПП "Біол" до укладення трудового договору із найманим працівником, який виконував певні трудові функції у підприємстві, а також не подані повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби (82-84).

Управлінням Держпраці у Тернопільській області 03.03.2020 року винесено припис №ТР394/415/АВ/П про усунення виявлених порушень в строк до 03.04.2020 року (а.с.73).

Підписаний примірник акта та припису не повернуто, про що Управлінням Держпраці у Тернопільській області складено акти про відмову від припису від 03.03.2020 року №ТР394/415/АВ-ВП та від 12.03.2020 року №ТР394/415/АВ/П/1, надіслані рекомендованим листом з повідомленням про вручення (а.с.90-92, 94).

З метою інформування ПП "Біол" про розгляд у 45-денний строк питання про наявність підстав для накладення штрафу, на його адресу Управлінням Держпраці у Тернопільській області надіслано повідомлення від 02.03.2020 року №758/01-05-4.3/20 (а.с.98).

Розглянувши справу про накладення штрафу та на підставі акту інспекційного відвідування від 19.02.2020 року №TP394/415/АВ, Управлінням Держпраці у Тернопільській області 06.04.2020 року винесено постанову № TP394/415/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 47230,00 грн. у відповідності до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України за порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 року №413 (а.с.96).

Не погодившись із таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість висновків відповідача, і винесеного на підставі них спірного правового акта індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Як зазначено в ст.1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 5 ст.2 Закону №877-V визначено, що заходи контролю здійснюються, зокрема, органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, спеціальною нормою КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється центральним орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Як передбачено пп.5 п.6 Положення №96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право: безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Відповідно до п.7 цього ж Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №823 "Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю" затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок №823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Згідно з п.16, 17 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

У відповідності до п.24 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування (п.25 Порядку №823).

Так, ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно з ч.2 ст.2 КЗпП України працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно ч.1 ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами.

Частиною 1 ст.24 КЗпП України встановлено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.24 КЗпП України).

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" №413 від 17.06.2015 року (далі - Постанова №413).

За правилом, визначеним Постановою №413 повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Як передбачено ч.1 ст.265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року №509 (далі - Порядок № 509).

За приписами п.2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі, зокрема, акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників.

Згідно з п.3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку №509 передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінекономіки, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Як видно з матеріалів справи, відповідачем 06.04.2020 року винесено постанову №TP394/415/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у розмірі 47230,00 грн. у відповідності до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України за порушення вимог ч.3 ст.24 КЗпП України та постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу" від 17.06.2015 року №413.

Аналізуючи наведені вище норми законодавства, суд враховує, що правовою підставою для винесення постанови про накладення штрафу на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України є, встановлення факту допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору. При цьому, такий факт допуску повинен бути належним чином зафіксований у акті інспекційного відвідування, згідно якого можуть бути накладені штрафи, та доведений належними доказами.

Відповідно до акта інспекційного відвідування від 19.02.2020 року №TP394/415/АВ, за результатами вказаного заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю Управлінням Держпраці у Тернопільській області зроблено висновок про допуск ПП "Біол" до укладення трудового договору із найманим працівником, який виконував певні трудові функції у підприємстві, а також не подання повідомлення до територіального органу Державної фіскальної служби.

Так, в ході інспекційного відвідування 13.02.2020 року виявлено у адміністративному приміщенні ПП "Біол" (на другому поверсі) працівника, який виконував трудові функції: за робочим столом проводив певні розрахунки на комп`ютері, калькуляторі, робив записи на папері; приймав замовлення у клієнта; брав кошти у мужчини в червоній куртці, із шухляди письмово стола бухгалтера брав гроші та віддавав решту клієнтові; видавав чеки клієнтові, виконував деякі інші функції, що зафіксовано засобами відео та фототехніки.

Однак особу вказаного працівника інспектором праці встановлено не було, яким лише повідомлено, що не є підприємцем, а орендує гараж (бокс) у ПП "Біол", що не заперечувалось позивачем.

Як пояснив позивач, господарською діяльністю не займається, працю найманих працівників не використовує, а приміщення, які належать ПП "Біол", здані в оренду, про що було повідомлено Управління Держпраці у Тернопільській області листом від 06.03.2020 року у відповідь на акт інспекційного відвідування від 19.02.2020 року №TP394/415/АВ та припис про усунення виявлених порушень від 03.03.2020 року №ТР 394/415/АВ/П (а.с.60).

Так, в матеріалах справи містяться договора оренди приміщення, укладених ПП "Біол", як орендодавцем, з фізичною особою-підприємцем, як орендарем, (а.с.7-9), а також договора про цілодобове спостереження за системою пожежної сигналізації, (а.с.10-22), договір про централізовану охорону майна на об`єкті з реагуванням наряду поліції охорони (а.с.23-33), договір надання послуг з вивезення побутових відходів (а.с.34-35), договір про надання послуг з водопостачання та водовідведення (а.с.36-37), укладених фізичною особою-підприємцем, як замовником.

При цьому, орендарями приміщень, належних на праві приватної власності ПП "Біол", укладено трудові договори з найманими працівниками (а.с.38-45).

Оскільки в приміщенні, яке належать ПП "Біол", здійснюється підприємницька діяльність орендарями, то не виключається можливість перебування у вказаному приміщенні осіб, які не мають відношення до господарської діяльності позивача.

Інспекторами праці ж під час проведення інспекційного відвідування не досліджено жодного документу, який міг би беззаперечно свідчити про наявність трудових відносин позивача із виявленим працівником, який виконував трудові функції .

З наданих Управлінням Держпраці у Тернопільській області відеозапису та фотографій також не встановлено прямих ознак роботи вказаної особи, як найманого працівника ПП "Біол".

Таким чином, відповідачем зроблено висновки про допуск позивачем до укладення трудового договору найманого працівника без дослідження первинних документів або будь-яких інших доказів, що підтверджують використання його праці.

При цьому, п.11 Порядку №823 визначено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Вимогою Управління Держпраці у Тернопільській області від 13.02.2020 року №ТР394/415/ПД зобов`язано директора ПП "Біол" ОСОБА_2 до 10:00 год. 19.02.2020 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування, а саме: копії установчих документів про державну реєстрацію ПП "Біол"; копії наказів про прийняття на роботу найманих працівників, які перебувають у трудових відносинах із "Біол" станом на лютий 2020 року; копії повідомлення державної фіскальної служби про прийнятих працівників, які перебувають у трудових відносинах станом на лютий 2020 року; копія документу про обрану систему оподаткування.

Разом з тим, інспектор праці недостатньою мірою скористався можливістю залучення до матеріалів інспекційного відвідування договорів оренди, інших документів, які містяться в матеріалах справи, а тому посилання на непредставлення таких під час проведення інспекційного відвідування є безпідставним.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ч.3 ст.24 КЗпП України, а відтак законність та обґрунтованість прийнятої оскарженої постанови від 06.04.2020 року №TP394/415/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу, що не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних рішень.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Наведене дає підстави для висновку, що доводи у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 2102,02 грн. згідно квитанції №0.0.17.99294681.1 від 13.08.2020 року (а.с.4).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Тернопільській області №ТР394/415/АВ/ТД-ФС від 06.04.2020 року про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Тернопільській області сплачений приватним підприємством "Біол" судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 (нуль) копійок згідно квитанції №0.0.17.99294681.1 від 13.08.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Приватне підприємство "Біол" (місцезнаходження/місце проживання: вул. 15 Квітня, 5,с. Байківці,Тернопільський район, Тернопільська область,47711 код ЄДРПОУ/РНОКПП 21140018);

відповідач:

- Управління Держпраці у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Шпитальна, 7,м. Тернопіль,46006 код ЄДРПОУ/РНОКПП 39777822);

Головуючий суддя Мандзій О.П.