Справа № 540/1457/20
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1457/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Мельник О.О.,

за участю представників

позивача - Казанцевої С.А.,

відповідача - Дорошенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

І. Зміст позовних вимог

04 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Херсонській області), яким з урахуванням уточнення позовних вимог згідно заяви представника позивача від 27.10.2020 р., просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 19.03.2020 року № 40.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 року у розмірі суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року №03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

ІІ. Позиція позивача та заперечення відповідача

Вказані вимоги позивач обґрунтовує тим, що є суддею у відставці, перебуває на обліку в Олешківському відділі ГУ ПФУ в Херсонській області та з 24.06.2016 р., отримує щомісячне довічне утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402 від 02.06.2016 р. Звернувшись 11.03.2020 р. до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського окружного адміністративного суду № 03-35/627/20 від 11.03.2020 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідач рішенням від 19.03.2020 року № 40 відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку з підстав відсутності у рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020 підстав для зміни розмірів суддівської винагороди та не прийняттям додатково нормативно-правового акту, яким визначено умови та порядок перерахунку призначеного довічного грошового утримання суддям у відставці на підставі вказаного рішення Конституційного Суду України. Позивач вважає вказане рішення відповідача протиправним, оскільки підстави та порядок проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці прямо визначені статтею 142 Закону № 1402-УІІІ та розділом II Порядку, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 року №3-1. При цьому, вказує, що позивач є суддею у відставці та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке було обчислене та виплачувалось з 24.06.2016 р. з урахуванням наведених вище положень абзацу другого пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-УІІІ як судді, що не пройшов кваліфікаційне оцінювання. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року № 2-р/2020, яке набрало законної сили 18.02.2020 р., положення пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-УІІІ, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), та вмотивовано тим, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (п. 4 ч. 6 ст. 126 Конституції України). Отже, у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі заяви ОСОБА_1 від 11.03.2020 та довідки Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 р. за вих. № 03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII зі змінами. При цьому, позивач вказує, що належним та ефективним способом захисту порушених у спірних відносинах його прав є зобов`язати відповідача провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 року у розмірі суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року №03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Представник позивача підтримала вказане обґрунтування позовних вимог та просила суд позов задовольнити.

20.08.2020 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що згідно раніше наданої Херсонським окружним адміністративним судом довідки від 31.01.2020 № 03-35/331 позивачу було проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, обчисленого із розмірів складових суддівської винагороди судді, згідно законодавчих норм, які діяли на момент проведення такого перерахунку. Разом з тим, положення пункту 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402, згідно рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення цього рішення. При цьому, відповідач звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Крім цього, дане рішення Конституційного Суду України набрало законної сили 18.02.2020, тобто після 01 січня календарного року. Пунктом 5 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-рп/2020 рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у відповідність до вищевказаного Рішення. На сьогоднішній день зміни до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" не внесені. Враховуючи наведені вище положення чинного законодавства, відповідач вважає, що ГУ ПФУ в Херсонській області правомірно відмовило позивачу у перерахунку пенсії.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала вказані заперечення та просила суд відмовити у задоволені позову.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2020 р. справу передано до розгляду судді ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.06.2020 р. задоволено самовідвід судді Василяки Д.К.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2020 року справу передано на розгляд судді Ковбій О.В.

Ухвалою суду від 24.07.2020 р. задоволено клопотання судді Ковбій О.В. про самовідвід.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2020 року справу передано на розгляд судді Попова В.Ф.

Ухвалою суду від 24.07.2020 р. задоволено заяву про самовідвід судді Попова В.Ф.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.07.2020 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 29.07.2020 року позов прийнято до провадження, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 20.08.2020 року.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року зупинено провадження у справі до одужання позивача.

Ухвалою суду від 15.10.2020 поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 27 жовтня 2020 р.

В судовому засіданні 27 жовтня 2020 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Наказом голови Херсонського окружного адміністративного суду від 06-05/41 від 21.12.2015 р. на підставі постанови Верховної Ради України від 12 листопада 2015 року № 788-VIIІ ОСОБА_1 звільнено з посади судді Херсонського окружного адміністративного суду у відставку.

Позивач перебуває на обліку в Олешківському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян ГУ ПФУ в Херсонській області та з 24.06.2016 р., отримує щомісячне довічне утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402 від 02.06.2016 р.

11.03.2020 р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 р. за вих. № 03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Вказана довідка видана ОСОБА_1 відповідно до Додатку 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (пункт 1 розділу ІІ), на підставі рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020, про те, що станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 110 985,60 грн., у тому числі: посадовий оклад - 69 366,00 грн., доплата за вислугу років - 41 619,60 грн.

19.03.2020 відповідачем прийнято рішення № 40 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання на підставі його заяви від 11.03.2020 та довідки про розмір суддівської винагороди довідки від 11.03.2020 р. за вих. № 03-35/627/20 у зв`язку з відсутністю підстав для здійснення нового перерахунку щомісячного грошового довічного утримання, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 не змінювалися розміри суддівської винагороди та не розглядалося питання про перерахунок щомісячного грошового довічного утримання суддям у відставці. Оскільки рішення Конституційного Суду України у рішенні від 18.02.2020 №2-р/2020 набрало законної сили 18.02.2020, тобто після 01 січня календарного року, тому право на наступний перерахунок за новими обставинами виникне з 1 січня наступного року. За таких обставин, правові підстави для здійснення позивачу перерахунку пенсії відсутні.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Положеннями частини другої ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України).

За приписом пункту шостого частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон " Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 р. ( далі - Закон № 1402-VIII).

Пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Згідно із частиною 1 статті 142 Закону №1402- VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах зазначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону №1402-VI).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону №1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною четвертою та п`ятою цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до частини 3 статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду - 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (п.23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Законом України від 16.10.2019 року №193-IX "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування", який набрав чинності 07.11.2019 року, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів".

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя йде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів". За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Так, відповідно до статті 138 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 затверджено Порядок подання документів для призначення і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 1 розділу I цього Порядку передбачено, що заява про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 1) подається до управлінь Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаних управлінь (далі - органи, що призначають щомісячне довічне утримання) через уповноважену особу суду за останнім місцем роботи. Заява про призначення щомісячного довічного утримання може бути подана суддею особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, завіреної в установленому законодавством порядку.

Пунктами 1-3 розділу II Порядку № 3-1 передбачено, що заява про перерахунок щомісячного довічного утримання та довідка про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (додаток 2) або довідка про винагороду судді Конституційного Суду України для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді Конституційного Суду України у відставці (додаток 3) подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

У разі надсилання заяви і документів для перерахунку щомісячного довічного утримання поштою, днем звернення за перерахунком вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді (в разі збільшення розміру винагороди судді Конституційного Суду України), який працює на відповідній посаді.

Згідно з п. 2, 3 розділу III Порядку № 3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Заява про призначення щомісячного довічного утримання приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу.

Відповідно до п. 2, 3 розділу IV Порядку № 3-1 для призначення (перерахунку) щомісячного довічного утримання подаються оригінали документів.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення щомісячного довічного утримання документами або надання додаткових документів орган, що призначає щомісячне довічне утримання, розглядає подані документи та приймає рішення про призначення щомісячного довічного утримання або відмову в його призначенні відповідно до пункту 5 розділу І цього Порядку.

VI. Оцінка суду

Отже, чинним законодавством чітко визначено порядок перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яким передбачено можливість проведення такого перерахунку за зверненням судді чи його уповноваженого представника під час отримання суддею щомісячного довічного грошового утримання.

Також суд враховує, що у п. 1 ч. 4 рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року № 4-рп/2016 за конституційними поданнями Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої, абзаців першого, другого, четвертого, шостого частини п`ятої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI, зазначив, що у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

При цьому, зміна грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, є підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Як встановлено судом, спірність питання у даній справі полягає у наявності права позивача на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі, який визначається на підставі норм Закону №1402-VIII, діючих на час його звернення до відповідача із такою заявою.

При цьому, перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, який просить позивач здійснити обумовлений набранням законної сили рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 з 19.02.2020 року.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) вищевказані положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами, якими було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

У пунктах 16- 17 вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, " зокрема,

- " розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання. Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402" ( абз. 4, 5 пункту 16);

- " Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності" ( абз. 6 пункту 16);

- " Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402 різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України" ( пункт 17).

Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України від 13.07.2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Пунктом 3 резолютивної частині Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 №2-р/2020 встановлено, що "положення Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення".

Дослідивши обставини даної адміністративної справи, суд вважає, що вона підпадає під ознаки типової адміністративної справи, яка розглянута Верховним Судом як зразкова в порядку статті 290 КАС України з прийняттям рішення від 16.06.2020 року по справі №620/1116/20, оскільки:

- позивачкою у них є суддя у відставці, які перебуває на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та отримують щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці;

- позивачка не проходила кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді;

- відповідачем є територіальні органи Пенсійного фонду України.

- спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці з посиланням на те, що після 18.02.2020 року (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України №2-р/2020) не приймалось нормативно-правового акта щодо зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді);

- позивачка заявила позовні вимоги про визнання протиправними дії та скасування рішення відповідача щодо відмови позивачці - судді у відставці, яка не проходила кваліфікаційне оцінювання суддів, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення рішення Конституційним Судом України від 18.02.2020 року №2-р/2020 .

У вказаній зразковій справі Верховний Суд, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 року №2-р/2020, зробив правові висновки, які мають враховуватися при вирішенні даної справи, зокрема,

- " … з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року №2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці" ( пункт 35);

- " Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 06.03.2019 року у справі №638/12586/16-а та від 11.02.2020 року у справі №200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді" ( пункт 36);

- " … з 19.02.2020 року, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року у справі №2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII" ( пункт 39);

- " … різниця у правах суддів у відставці на перерахунок їх довічного грошового утримання судді в залежності від проходження ними кваліфікаційного оцінювання під час перебування на посаді судді та (або) необхідності пропрацювати на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, порушує статус суддів та гарантії їх незалежності" ( пункт 40).

- " на переконання колегії суддів різниця у правах суддів у відставці на перерахунок їх довічного грошового утримання судді в залежності від проходження ними кваліфікаційного оцінювання під час перебування на посаді судді та (або) необхідності пропрацювати на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, порушує статус суддів та гарантії їх незалежності ( пункт 56).

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

З огляду на встановлені судом обставини та враховуючи правові висновки Верховного Суду у зазначеній зразковій справі, суд вважає, що з 19.02.2020, тобто з наступного дня після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 в частині втрати чинності обмеження, встановленого пунктом 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII позивач набув право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 р. № 03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя, а тому рішення ГУ ПФУ в Херсонській області від 19.03.2020 року № 40 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та підлягає скасуванню.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Частина третя статті 245 КАС України передбачає, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року №03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум з 19.02.2020 року.

Крім того, суд зазначає, що в прохальній частині позову позивач просить встановити контроль за виконанням судового рішення шляхом подання ГУ ПФУ в Херсонській області звіту про його виконання у двотижневий строк.

Вирішуючи вказане питання суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зміст вказаної норми свідчить про право, а не обов`язок суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18.

Разом з тим, позивачем не наведено доводів та не надано доказів, які свідчать про те, що відповідач ухилятиметься від його виконання за наслідками набрання даним рішенням законної сили.

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області подати звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

VII. Висновок суду

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. ( частини 2, 3 ст. 14 КАС України).

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення, та враховуючи правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 16.06.2020 по зразковій справі № 620/1116/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

VIIІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, зазначає, що відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачає встановлення станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2 102,00 грн.

Отже, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру розмір судового збору повинен складати 840,80 грн.

Як встановлено судом, позов ОСОБА_1 містить одну вимогу немайнового характеру, яка підлягає оплаті судовим збором в сумі 840,80 грн.

Натомість, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1681,60 грн., що підтверджується платіжним документом від 02.06.2020 № 0.0..1.

З огляду на задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місце знаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, буд. 6, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 19.03.2020 року № 40.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) провести перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) з 19.02.2020 року у розмірі суддівської винагороди, зазначеної у довідці Херсонського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 року №03-35/627/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 01 листопада 2020 р.

Суддя В.А. Дубровна

кат. 112010201