Справа № 580/1724/19
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 580/1724/19

адміністративне провадження № К/9901/27824/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Шевцової Н.В.

розглянув у письмовому провадженні як суд касаційної інстанції адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Черкаській області, Дежравної судової адміністрації України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року (суддя Бабич А.М.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року (суддя-доповідач Бєлова Л.В., судді Кучма А.Ю., Пилипенко О.Є.),

У С Т А Н О В И В:

I. Суть спору

1. У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області (далі - ТУ ДСА у Черкаській області) і Державної судової адміністрації України, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо нездійснення нарахування їй суддівської винагороди із січня 2014 року в розмірі 12 мінімальних заробітних плат та із січня 2015 року до квітня 2019 року в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, виходячи із розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законами України про Державний бюджет України на відповідний рік;

- зобов`язати ТУ ДСА у Черкаській області нарахувати і виплатити їй суддівську винагороду за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 включно, виходячи з посадового окладу у розмірі 12 мінімальних заробітних плат, та за період з 01.01.2015 по 01.04.2019, виходячи з посадового окладу в розмірі 15 мінімальних заробітних плат, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законами України про Державний бюджет України на 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019 роки, та виплаченої суми суддівської винагороди за вказаний період.

ІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

3. Судові рішення мотивовані тим, що у спірний період позивачу виплачувалася суддівська винагорода у розмірах, передбачених чинним на той час законодавством, тому відсутні підстави для її перерахунку.

III. Провадження в суді касаційної інстанції

4. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

5. На обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що порядок виплати суддівської винагороди суддям, які не пройшли кваліфікаційне оцінювання, регламентовано виключно Законом України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №2453-VI), яким розмір посадового окладу суддів установлено у кратності до мінімальної заробітної плати, що визначається у законах України про Державний бюджет України на відповідний рік. У зв?язку з цим, уважала, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин положення пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який передбачає іншу розрахункову величину для визначення розміру суддівської винагороди, ніж мінімальна заробітна плата, що суперечить Закону №2453-VI та порушує її право на належне матеріальне забезпечення як одну із складових незалежності судді.

6. У відзиві на касаційну скаргу представник ДСА України і ТУ ДСА у Черкаській області просить відмовити в її задоволенні, вказуючи на законність і обґрунтованість рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

7. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів виходить з такого.

IV. Встановлені судами фактичні обставини справи

8. Рішенням Черкаської обласної ради народних депутатів від 15.02.1995 №3-6 ОСОБА_1 обрано суддею Уманського районного суду. Постановою Верховної Ради України від 13.03.2000 №1570-ІІІ позивача обрано безстроково суддею Уманського районного суду Черкаської області, а указом Президента України від 23.03.2004 №358/2004 - переведено на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

9. Рішенням Вищої ради правосуддя від 12.04.2019 №1123/0/15-19 позивача звільнено з посади у зв`язку з виходом у відставку. У період роботи кваліфікаційне оцінювання ОСОБА_1 не проходила.

10. Згідно з даними розрахункових листів суддівська винагорода нараховувалась позивачу, виходячи з таких посадових окладів: 12180,00 грн - у січні 2014 року-серпні 2015 року; 13780,00 грн - у серпні 2015 року-квітні 2016 року; 14500,00 грн - у травні 2016 року-листопаді 2016 року; 16000,00 грн - у грудні 2016 року-грудні 2017 року; 17620,00 грн - у січні-листопаді 2018 року; 26430,00 грн - у грудні 2018 року; 28815,00 грн - у січні-квітні 2019 року.

V. Позиція Верховного Суду

11. Відповідно до частини першої статті 130 Конституції України (у редакції, чинній до 30.09.2016) держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів.

12. Законом України від 02.06.2016 №1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" статтю 130 Конституції України доповнено положенням про те, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

13. Згідно з частиною третьою статті 129 Закону №2453-VІ (у редакції, чинній до 01.01.2015) посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат.

14. Законом України від 28.12.2014 №76-VII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", що набрав законної сили з 01.01.2015, до частини третьої статті 129 Закону №2453-VІ внесені зміни, зокрема, в абзаці першому цифри "15" замінено цифрами "10" та виключено абзац шостий, згідно з яким посадовий оклад судді місцевого суду з 1 січня 2015 року мав становити 15 мінімальних заробітних плат.

15. Законом України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", який набрав чинності з 29.03.2015, Закон №2453-VІ викладено у новій редакції. У новій редакції Закону №2453-VІ положення про суддівську винагороду викладені у статті 133, частина третя якої передбачала, що посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється в розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

16. З 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII).

17. Відповідно до частини першої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

18. Водночас у пункті 22 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

19. До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VІ (пункт 23 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII).

20. З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (далі - Закон №1774-VІІІ), пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого було встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

21. Законом України від 15.05.2018 №2415-VIII в абзаці другому пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VІІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

22. Рішенням Конституційного Суду України від 04 грудня 2018 року №11-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини третьої статті 133 Закону №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року №192-VIII. Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року -12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

23. У пункті 3 цього рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення частин третьої, десятої статті 133 Закону №2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року N 192-VIII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

24. Таким чином, приписи статті 133 Закону №2453-VI у її первинній редакції відновили свою дію з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 04 грудня 2018 року №11-р/2018.

25. Натомість Законом №1774-VIII змінено підхід до визначення розмірів посадових окладів і заробітної плати працівників та запроваджено нову розрахункову величину для визначення розмірів тих чи інших виплат шляхом заміни мінімальної заробітної плати спочатку на фіксовану суму, а згодом - на прожитковий мінімум для працездатних осіб.

26. Як правильно зазначили суди обох інстанцій, у 2014-2016 роках розмір мінімальної заробітної плати був установлений виключно законами України про Державний бюджет України на 2014, 2015, 2016 роки, виходячи з якого і мав обчислюватися посадовий оклад судді, а саме: з 01.01.2014 - 1218 грн, з 01.01.2015 - 1218 грн, з 01.09.2015 - 1378 грн, з 01.01.2016 - 1378 грн, з 01.05.2016 - 1450 грн, з 01.12.2016 - 1600 грн.

27. Водночас з 01.01.2017 посадовий оклад судді підлягав обчисленню, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб : з 01.01.2017 - 1600 грн, з 01.01.2018 - 1762 грн, з 01.01.2019 - 1921 грн.

28. Суди мотивовано зауважили, що таким врегулюванням законодавець не порушив гарантій суддів щодо розміру суддівської винагороди, оскільки для визначення окладу судді підлягав застосуванню розмір мінімальної заробітної плати, який не був меншим від того, що застосовувався до такого врегулювання.

29. Крім того, суди першої та апеляційної інстанцій правильно виходили з того, що рішенням Конституційного Суду України від 4 грудня 2018 року №11-р/2018, на яке посилається позивач, не вирішувалось питання розрахункової величини, яку належить застосовувати при розрахунку посадового окладу суддів, а тому правові висновки, які містяться в цьому рішенні, не впливають на конституційність норм Закону №1774-VIII, зокрема пункту 3 його Прикінцевих та перехідних положень.

30. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі №812/727/17, від 09 серпня 2019 року у справі №826/9404/17, від 18 березня 2020 року у справі №826/5518/17 та від 11 березня 2020 року у зразковій справі №200/9195/19-а.

31. З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що ТУ ДСА у Черкаській області нараховувало і виплачувало позивачу суддівську винагороду у спірний період відповідно до чинного законодавства України, тому відсутні підстави для задоволення цього позову.

32. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя-доповідач С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

Н.В. Шевцова