Справа № 120/3817/19-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3817/19-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

05 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови № 25-ДПС від 07.11.2019 про накладення штрафу в розмірі 125190 грн.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Держпраці у Вінницькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В апеляційній скарзі зазначає, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснила допуск особи до роботи без укладення трудового договору та з метою приховання неоформлених трудових відносин.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судом встановлено, що Крижопільським управлінням Головного управління ДФС у Вінницькій області 19.04.2019 проведено фактичну перевірку магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт № 8/56-06/ НОМЕР_1 . Згідно акту фактичної перевірки встановлено, що ФОП ОСОБА_1 не утримала та не перерахувала до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб, а саме на момент здійснення перевірки використовувала працю найманої особи ОСОБА_2 без оформлення з останнім трудових відносин.

За наслідком чого оформлено протокол № 515 про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 163-4 КУпАП.

Постановою Піщанського районного суду Вінницької області від 27.05.2019 у справі №142/391/19 за позовом Головного управління ДФС у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1. С. 163-4 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. С. 163-4 КУпАП. Звільнено від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оголосивши їй усне зауваження. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито. Постанова набрала законної сили.

В подальшому Крижопільське управління Головного управління ДФС у Вінницькій області направило лист до Головного управління ДФС у Вінницькій області про необхідність проведення позапланової документальної перевірки ФОП ОСОБА_1 ..

Так, на підставі Податкового Кодексу України, Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», наказу Головного управління ДФС у Вінницькій області від 09.08.2019 № 4188, службової записки Крижопільського управління Головного управління ДФС у Вінницькій області № 1578/2-32-53 від 06.08.2019, головним державним ревізором-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб та самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Вінницькій області Скальчук О.М. проведено документальну позапланову виїзну перевірку діяльності ОСОБА_1 ..

За наслідком чого складено Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи, яка отримувала дохід від підприємницької діяльності ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати передбачених законодавством податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.07.2019 №2963/1305/ НОМЕР_1 від 27.08.2019, яким встановлено:

- порушення п. 51.1 с. 51 абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині не подання податкової звітності сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків фізичних осіб і сум утриманого з них податку по фізичній особі ОСОБА_2 за І та ІІ квартал 2019 та подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (плаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку за ІІ квартал 2019 з недостовірними відомостями

- порушення п. 36.1 ст. 36, п. 381.1 ст. 38, п.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.1.1, 164.1.2 п. 164.1, п.п 164.2.1, п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, а саме встановлено використання ФОП ОСОБА_1 нелегальної праці фізичної особи ОСОБА_2 , трудовий договір з найманим працівником не укладався, заробітна плата нараховувалась та виплачувалась в розмірі нижче мінімально встановленого законодавством рівня. Так протягом періоду ФОП ОСОБА_1 виплачено доходу фізичній особі в сумі 7800 грн., зазначена сума виплаченого доходу не включена до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податків

- порушення ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір з фізичною особою ОСОБА_2 , який фактично задіяний у господарській діяльності ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2019 по 22.04.2019 не укладався.

- порушення п. 36.1 ст. 36, п. 38.1 ст. 38, п.п 163.1.1 п. 163.1 ст. 163, п.п 164.1.1, 164.1.2 п. 164, п.п. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 171.1, п. 172.2 ст. 172, абз. «а» п. 176.2, ст. 176 Податкового кодексу України, а саме ФОП ОСОБА_1 у періоді з 01.01.2019 по 31.07.2019 проводила виплату доходу фізичній особі ОСОБА_2 податок на доходи фізичних осіб не утримано до бюджету не перераховано та не утримано та не перераховано до бюджету податок з військового збору.

- порушення п.1 ч.1 ст. 4, п. 1 ч. 2 ст. 6, п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та за рахунок заниження ФОП ОСОБА_1 фонду заробітної плати на який нараховується єдиний внесок. Проведеною перевіркою додатково нараховано 3549,83 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Головним управління ДФС у Вінницькій області направлено на адресу Управління Держпраці у Вінницькій області матеріали документальної позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 , про які судом зазначено вище.

Листом Управління Держпраці у Вінницькій області № 5188/04-04 від 18.10.2019 повідомило ОСОБА_1 про те, що 16.10.2019 від Головного управління ДПС у Вінницькій області на їх адресу надійшов Акт документальної позапланової виїзної перевірки від 27.08.2019 № 2963/1305/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 , яким зафіксовано порушення, що тягне за собою відповідальність передбачену ст. 265 КЗпП України. Справу про накладення штрафу буде розглянуто в 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою відповідних документів, при цьому відповідно до абз. 2 п. 3 Постанови Кабінету міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» № 509, не передбачено участь суб`єкта господарювання та роботодавця у розгляді справи.

З наслідком розгляду справи про накладення штрафу на підставі акту позапланової документальної виїзної перевірки Головного управління ДПС у Вінницькій області від 27.08.2019 № 2963/1305/ НОМЕР_1 щодо додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 , прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 25-ДПС від 07.11.2019, якою вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі тридцяти мінімальних заробітних плат з 1 найманого працівника без належного оформлення у розмірі 125190 грн.

Зазначені вище обставини слугували підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв з порушенням вимог законодавства і такі порушення з боку суб`єкта владних повноважень є суттєвим, а прийняте ним рішення без дотримання визначеного законом способу його прийняття, не може вважатись законним, що є самостійною підставою для його скасування.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та оскаржуваному рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду та враховує наступне.

Відповідно до положень статті 259 Кодексу законів про працю державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Досліджуючи правомірність застосування відповідачем до позивача відповідальності передбаченої статтею 265 Кодексу законів про працю України, за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), суд враховує наступне.

Так, для вирішення питання про відповідальність особи на підставі ч.2 ст.265 КЗпП України, уповноважена посадова особа Держпраці та її територіальних органів повинна за загальним правилом встановити суть правопорушення, обставини його вчинення та докази, які це підтверджують. Така сукупність дій включає і встановлення обставин, чи взагалі мало місце правопорушення.

Відповідно до пункту 6 Положення про Управління Держпраці у Житомирській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 04 лютого 2016 року №8 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Положення) Управління Держпраці має право проводити безперешкодно відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, нагляд та контроль за дотриманням якого віднесено до повноважень Управління Держпраці.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295).

Згідно п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема: за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; за інформацією ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку № 295).

Пунктами 27-29 Порядку № 295 визначено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України, в абзацах з другого по восьмий, визначено випадки, коли юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Згідно п.1 Порядку № 509 він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Відповідно до п.2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

- рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

- акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

- акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування;

- акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно п.3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку № 509 (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Таким чином, Порядок № 509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акта перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

Разом з тим, частиною 5 статті 265 КЗпП України встановлено, що штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

З аналізу ч.5 ст. 265 КЗпП України вбачається, що нею фактично встановлено заборону накладення штрафу, якщо цьому не передувало здійснення заходу державного нагляду (контролю), з єдиним виключенням - накладення штрафу без здійснення відповідного заходу можливо виключно на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та яким встановлено період такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Враховуючи зазначене, колегія судів погоджується з позицією суду першої інстанції, що накладення штрафу за порушення, передбачене абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, лише на підставі акту фактичної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю - неможливе.

Тобто, отримавши від Головного управління ДПС у Вінницькій області Акт документальної позапланової виїзної перевірки, в якому викладені висновки про порушення позивача саме тих вимог законодавства про працю, відповідальність за яке встановлена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, відповідач зобов`язаний був відповідно до ч.5 ст.265 КЗпП України та Порядку № 295 призначити і провести інспекційне відвідування позивача, в ході якого мав встановити, чи дійсно ФОП ОСОБА_1 допущено відповідне порушення.

Колегія суддів вважає безпідставним накладення на позивача штрафу лише на підставі Акта документальної позапланової виїзної перевірки Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Враховуючи, що інспекційний захід відповідачем не був здійснений, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач діяв з порушенням вимог законодавства, що свідчить про те, що винесена Управлінням Держпраці у Вінницькій області постанова про накладення штрафу від 07.11.2019 р. № 25-ДПС є протиправною та підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, а тому доводи апелянта слід відхилити.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.