Справа № 420/10926/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни (вул. Златоустівська, 55, офіс 61-62, м. Київ, 01135) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2019 року ВП №60332867,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №60332867 від 17.10.2019 року щодо примусового виконання виконавчого напису №5447, виданого 18.09.2019 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною.

Виклад позиції позивача.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач не надав належні та допустимі докази які б підтверджували те, що позивачка отримувала постанову про відкриття виконавчого провадження у жовтні 2019 року. Зазначену копію постанови ОСОБА_1 не отримувала, а фактично отримала після того, коли адвокат ОСОБА_2 зробив адвокатський запит до Відповідача з проханням надати матеріали виконавчого провадження та докази направлення постанови рекомендованою поштою Позивачу, тобто 17.10.2020 року є днем отримання адвокатом копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Адвокатський запит обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до адвоката за правовою допомогою, так як з джерел відкритого реєстру боржників наявні відомості про відкрите виконавче провадження №60332867 щодо стягнення коштів на підставі виданого виконавчого документу приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою А.А., боржником у зазначеному виконавчому проваджені значиться ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_1 не володіє інформацією про заборгованість, тобто фактично ОСОБА_1 володіє інформацією про те, що вона є боржником у виконавчому проваджені №6033287, але при цьому не знає про яку суму заборгованості йде мова, хто саме є стягувачем. Доступу до перегляду повної інформації щодо відкритого виконавчого провадження не має.

На думку позивачки, відповідачем приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. порушено вимоги ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відкрито виконавче провадження не за місцем проживання боржника та не за місцем знаходження її майна.

Відзиву на позов від відповідача не надходило.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі №420/10926/20 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.10.2019 року ВП №60332867, та вирішено здійснювати розгляд справи з урахуванням особливостей, встановлених ст.287 КАС України.

Обставини справи.

Судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяною Леонідівною, 17 жовтня 2019 року винесено постанову ВП №60332867 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом №5447 від 18.09.2019 року виданим приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з Позивачки на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість в розмірі 14671,47 грн.

У відповідь на адвокатський запит ОСОБА_2 , Відповідач листом від 12.10.2020 р. №б/н. зазначила, що на примусовому виконанні у Відповідача перебуває виконавче провадження №60332867 з примусового виконання виконавчого напису №5447 від 18.09.2019 року виданого приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою А.А. про стягнення з Позивача на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованість в розмірі 14671,47 грн.

Крім того у листі Відповідача від 12.10.2020 зазначено, що 16.10.2019 року Позивачу було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження №60332867 від 16.10.2019 р. рекомендованим поштовим відправленням №846.

До відповіді було додано копію виконавчого напису №5447 від 18.09.2019 р.; копію заяви стягувача про примусове виконання рішення; копію постанови про відкриття виконавчого провадження №60332867 від 17.10.2019 р.

Не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження №60332867 від 17.10.2019 р., позивачка звернулась із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VІІІ, примусовому виконанню підлягають, зокрема, рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частинами 1, 2 ст. 5 Закону № 1404-VІІІ встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім: 1) рішень про відібрання і передання дитини, встановлення побачення з нею або усунення перешкод у побаченні з дитиною; 2) рішень, за якими боржником є держава, державні органи, Національний банк України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, державні та комунальні підприємства, установи, організації, юридичні особи, частка держави у статутному капіталі яких перевищує 25 відсотків, та/або які фінансуються виключно за кошти державного або місцевого бюджету; 3) рішень, за якими боржником є юридична особа, примусова реалізація майна якої заборонена відповідно до закону; 4) рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи; 5) рішень адміністративних судів та рішень Європейського суду з прав людини; 6) рішень, які передбачають вчинення дій щодо майна державної чи комунальної власності; 7) рішень про виселення та вселення фізичних осіб; 8) рішень, за якими боржниками є діти або фізичні особи, які визнані недієздатними чи цивільна дієздатність яких обмежена; 9) рішень про конфіскацію майна; 10) рішень, виконання яких віднесено цим Законом безпосередньо до повноважень інших органів, які не є органами примусового виконання; 11) інших випадків, передбачених цим Законом та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 2 т. 24 Закону № 1404-VIIІ, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Частиною 5 ст. 24 Закону № 1404-УІІІ встановлено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон № 1403-VIII).

В силу приписів ст. 1 Закону № 1403-VIII, примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 Закону № 1403-VIII, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Частинами 1, 2 ст. 25 Закону № 1403-VIII передбачено, що приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Разом з тим, п. 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно з п. 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ).

За приписами п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Висновки суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками справи доказами, суд виходить з приписів ч. 2 ст. 2 КАС України та доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Аналіз вище зазначених правових норм, дає підстави для висновку, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 року у справі №580/3311/19, яка, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, є обов`язковою для врахування.

Позивачка в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що дійсна адреса проживання та реєстрації є: АДРЕСА_2 . Будь-яке майно у місті Києві у неї відсутнє.

Суд зауважує, що в оскаржуваній постанові міститься, зокрема інформація про місце реєстрації позивачки, а саме: АДРЕСА_2 .

При цьому, судом встановлено, що відповідно до копії паспорта позивачки - серії НОМЕР_1 , виданого Приморським РВ УМВС України в Одеській області від 16.02.1998 року, місце проживання останньої з 15.04.1992 року, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, як встановлено судом із виконавчого напису №5447 від 18.09.2019 року, адреса реєстрації ОСОБА_1 також: АДРЕСА_2 .

Доказів про наявність будь-якого майна у позивача (боржника) у м. Києві (в межах виконавчого округу відповідача) до матеріалів справи не додано.

За таких підстав, суд доходить висновку, що приватним виконавцем виконавчого округу міста ОСОБА_3 порушено правила територіальної діяльності приватних виконавців, так як, володіючи інформацією про місце реєстрації позивачки (боржника), що не належить до її виконавчого округу, прийнято виконавчий документ до примусового виконання, що у свою чергу суперечить Закону № 1404-VІІІ та Інструкції № 512/5, відтак, суд доходить висновку, що рішення державного виконавця є таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства, не у спосіб та не в порядку, які встановлені Законом України «Про виконавче провадження», отже, спірна постанова підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Неподання відзиву на позов розцінюється судом як визнання позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни (вул. Златоустівська, 55, офіс 61-62, м. Київ, 01135) - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №60332867 від 17.10.2019 року щодо примусового виконання виконавчого напису №5447, виданого 18.09.2019 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (вул. Златоустівська, 55, офіс 61-62, м. Київ, 01135), судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.