Справа № 200/696/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року справа №200/696/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Міронової Г.М., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Тішевського В.В., за участю представника відповідача Пономарьова А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 р. (повний текст виготовлено 03 липня 2020 року, м. Слов`янськ) у справі № 200/696/20-а (головуючий І інстанції суддя Тарасенко І.М.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-970-17,

В С Т А Н О В И В:

13 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроторгівельна фірма "Зоря" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом (який було неодноразово змінено та доповнено), в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 09.12.2019 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 885416,50 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 14.01.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 883470,12 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 14.02.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 882265,98 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 11.03.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 877244,84 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 08.04.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 899319,31 грн.; визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 15.05.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 921279,91 грн. (том 1 а.с. 196-197).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 09.12.2019 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 885416,50 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 14.01.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 883470,12 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 14.02.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 882265,98 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 11.03.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 877244,84 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 08.04.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 899319,31 грн.

Визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 15.05.2020 року про сплату заборгованості з єдиного внеску у розмірі 921279,91 грн.

Вирішено питання судових витрат (том 1 а.с. 239-240).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції в порушення вимог п. 2 ст. 241, п. 5 ст. 257 КАС України не було прийнято жодного рішення стосовно надісланих позивачем заяв про зміну предмету позову. Вказує, що Головне управління ДПС у Донецькій області не було обізнано про прийняття судом до розгляду заяв позивача про збільшення позовних вимог.

Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до норм Закону № 2464 позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону № 2464 платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Апелянт вважає, що Закон № 2464 не скасовує обов`язків платника єдиного внеску, а надає можливість на період проведення антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Крім того вказує, що посилання на Закон № 1669 як підставу скасування вимоги, є безпідставними, оскільки незалежно від розповсюдження на позивача вказаних приписів, ці приписи не звільняють органи доходів і зборів від виконання обов`язку щодо формування вимог про сплату недоїмки на підставі наданої платниками звітності.

Просить звернути увагу, що доповнення розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 пунктом 9-4 щодо звільнення певного кола платників внеску від виконання обов`язків, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України № 2464, втратили чинність згідно із законом України від 14.01.2020 року № 440-ІХ. Зазначена норма проіснувала в Законі № 2464 до 13.02.2020 року внаслідок її виключення згідно із Законом № 440-ІХ. Тобто, з 13.02.2020 року позивач повинен виконувати покладені на нього обов`язки зі сплати єдиного внеску відповідно до положень Закону № 2464-VI, який на час формування спірної вимоги не містить положень щодо звільнення позивача від виконання обов`язків, встановлених ст. 6 цього Закону.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроторгівельна фірма «Зоря» є юридичною особою, . Є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який перебуває на обліку в органі доходів і зборів у Головному управлінні ДФС у Донецькій області, Слов`янсько Лиманського управління, Лиманська ДПІ (м. Лиман), що розташований на території населеного пункту, включеного до переліку, зазначеного у ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилась антитерористична операція, розпочата на підставі відповідного Указу Президента України.

09 грудня 2019 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийнято вимогу № Ю-970-17 про сплату ТОВ «Агроторгівельна фірма «Зоря» борг (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 30 листопада 2019 року у розмірі 885416,50 грн. (том 1 а.с. 6).

21 січня 2020 року ТОВ АТФ «Зоря» отримало поштою вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 14 січня 2020 року про сплату ТОВ АТФ «Зоря» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 грудня 2019 року у розмірі 883470,12 грн. (том 1 а.с. 38).

21 лютого 2020 року ТОВ АТФ «Зоря» отримано поштою вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 14 лютого 2020 року про сплату ТОВ АТФ «Зоря» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 січня 2020 року у розмірі 882265,98 грн. (том 1 а.с. 89).

25 березня 2020 року ТОВ АТФ «Зоря» отримало поштою вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 11 березня 2020 року про сплату ТОВ АТФ «Зоря» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 29 лютого 2020 року у розмірі 877244,84 грн. (том 1 а.с. 134).

20 квітня 2020 року ТОВ АТФ «Зоря» отримало поштою вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 08 квітня 2020 року про сплату ТОВ АТФ «Зоря» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 31 березня 2020 року у розмірі 899319,31 грн. (том 1 а.с. 168).

19 травня 2020 року ТОВ АТФ «Зоря» отримало поштою вимогу ГУ ДПС у Донецькій області № Ю-970-17 від 15 травня 2020 року про сплату ТОВ АТФ «Зоря» боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску станом на 30 квітня 2020 року у розмірі 921279,91 грн. (том 1 а.с. 198).

Спірним у даній справі є правомірність прийняття відповідачем спірних вимог про сплату боргу зі сплати єдиного внеску.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

За унормуванням абз. 1 п. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464 (далі Закон № 2464), платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами;

Статтею 6 Закону № 2464 передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: зокрема, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (п. 1 ч. 2); подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю (п. 4 ч. 2).

У ст. 25 Закону № 2464 окреслено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (абз. 1 ч. 4).

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею (абз. 3 ч. 4 ст. 25 Закону № 2464).

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абз. 4 ч.4).

02.09.2014 року Верховною Радою України прийнято закон Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, який набув чинності 15.09.2014 року (далі - Закон № 1669).

Підпунктом 8 пункту 4 ст. 11 Закону № 1669 розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 було доповнено пунктом 9-3 наступного змісту:

Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

Законом України від 02.03.2015 № 219-VIII «Про внесення змін до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, до розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» внесли такі зміни: пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669 вважати пунктом 9-4.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 виключено.

Таким чином, положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону № 1669 були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону № 2464-VI. Змін безпосередньо до Закону № 2464-VI щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

Пункт 9-4 розділу VIII виключено на підставі Закону № 440-IX від 14.01.2020, який набрав чинності 13.02.2020.

Отже, положення пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI на час прийняття оскаржуваної вимоги № Ю-970-17 від 09.12.2019 року з послідовною зміною дати були чинні.

Закон України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції від 2 вересня 2014 року № 1669-VІІ прийнято з метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Платникам єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася АТО, надано можливість у період з 14 квітня 2014 року до закінчення АТО або військового чи надзвичайного стану не виконувати встановлені частиною 2 статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування обов`язки щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску.

Водночас, Закон України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Пунктом 5 ст. 11 Закону № 1669 передбачено обов`язок Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014 у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669 розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053-р визначає, що до цих населених пунктів належить м. Лиман Донецької області.

В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року № 1053 "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Кабінет Міністрів України 2 грудня 2015 року розпорядженням № 1275-р затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (далі - Перелік), і пунктом 3 вказаного розпорядження визнав такими, що втратили чинність, розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р та від 05.11.2014 року № 1079-р.

Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р до зазначених населених пунктів належить м. Лиман Донецької області.

За положеннями Закону № 1669-VII достатньою підставою для звільнення від відповідальності за невиконання вимог щодо вчасності нарахування та сплати єдиного внеску є встановлення факту знаходження платника податку на обліку в податкових органах, розміщених на території проведення АТО.

30.03.2018 Президент України підписав Указ Про затвердження рішення РНБО Про широкомасштабну антитерористичну операцію на території Донецької та Луганської областей № 116/2018, яким вводиться в дію рішення РНБО про зміну формату широкомасштабної антитерористичної операції, яка була запроваджена у 2014 році.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що станом на дату розгляду справи по суті Указу Президентом України про завершення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей не приймалось, а вказаний вище нормативно-правовий акт лише змінив формат її проведення.

При цьому, оскаржувані позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) охоплює період, у якому позивач звільнявся від своєчасного виконання обов`язків платника єдиного внеску.

Приписи Законів № 1669 та № 2464-VІ не скасовують обов`язків платника податків (єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), а надає можливість на період АТО не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Таким чином, відсутність (відстрочення в силу закону) обов`язку своєчасно та в повному обсязі сплачувати внески у період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, унеможливлює застосування до таких платників заходів впливу, а саме складання відповідачем та направлення позивачу спірної вимоги.

На час виникнення спірних правовідносин, позивач перебував і перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться антитерористичної операція, тому, згідно із положеннями Закону № 1669-VII, не несе фінансової відповідальності за порушення вимог Закону № 2464-VI в частині невиконання обов`язків з нарахування, обчислення чи сплати єдиного внеску.

Вказаний правовий висновок сформульований у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду під час розгляду 30.03.2018 зразкової справи № 812/292/18.

Заходи зі стягнення недоїмки (в даному випадку направлення вимоги), яка виникла у позивача як платника єдиного внеску, який перебуває на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у Законі № 1669, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України № 405/2014, можуть вживатись контролюючим органом після закінчення АТО.

Правова визначеність має безпосередню підставу для вчинення певних дій як суб`єктом владних повноважень, так і платниками податків щодо сфери дії передбачених норм Законів № 1669 і № 2464.

Закон України від 18.01.2018 року № 2268-УШ Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях також містить термін проведення антитерористичної операції.

Звільнення від відповідальності передбачалось на спірний період безпосередньо у Законі № 2464-VI та не потребує додаткового звернення, оскільки ця норма встановлює незастосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій та адресована насамперед до осіб, які наділені повноваженнями щодо застосування відповідальності, штрафних та фінансових санкцій.

Суд наголошує, що підставою для звільнення від відповідальності є сам факт перебування платника на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводиться АТО.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, сформованою в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2019 року у справі № 805/1023/16-а.

Приписами п. 1, 2 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 р. за № 508/26953 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

В разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року № 727 затверджено Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами (далі - Порядок).

Цей Порядок розроблено відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Податковий кодекс) та Митного кодексу України (далі - Митний кодекс) для застосування посадовими особами контролюючих органів при оформленні результатів документальних перевірок платників податків - юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, постійних представництв та представництв нерезидентів (далі - платники податків) дотримання законодавства з питань державної митної справи, про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пункту 1).

Пунктом 2 Порядку визначено, що акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За унормуванням п.п. 3-5 Розділу ІІ Порядку акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

В акті документальної перевірки викладаються всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В матеріалах справи відсутній акт документальної перевірки, звіти платника про нарахування єдиного внеску, які за вимогами законодавця є правовою підставою для прийняття оскарженої первісної вимоги, не кажучи вже про всі послідовні вимоги. Представник апелянта не спростовував той факт, що окрім облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів для складання оспорених вимог інші документи відсутні.

Проаналізувавши наведені норми, слід зробити висновки, що винесенню вимоги про сплату недоїмки передує проведення контролюючим органом документальної перевірки платника податків за результатами, якої приймається відповідної акт. В разі встановлення контролюючим органом порушення платником податків законодавства в перевіряємій сфері в акті перевірки робиться обґрунтований висновок, який в подальшому є підставою для прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки).

Крім того колегія суддів зазначає, що у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки нарахування боргу зупиняється з дня подання скарги до органу доходів і зборів або позову до суду. У разі відмови в задоволенні позову нарахування боргу (недоїмки) поновлюється і здійснюється відповідно до норм діючого законодавства, оскільки платник має виконати обов`язок щодо повної сплати єдиного внеску до бюджету. Отже, оскарження вимоги про сплату недоїмки є підставою для тимчасового зупинення для нарахування відповідного боргу зі сплати єдиного внеску, проте не скасовує таке нарахування, яке у разі відмови в задоволенні позову обов`язково поновлюється і здійснюється за період, визначений у законі.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-970-17 від 09.12.2019 року, № Ю-970-17 від 14.01.2020 року, № Ю-970-17 від 14.02.2020 року, № Ю-970-17 від 11.03.2020 року, № Ю-970-17 від 08.04.2020 року, № Ю-970-17 від 15.05.2020 року не відповідають критеріям правомірності, закріпленим у частині другій статті 2 КАС України, є протиправними, а відтак правильно скасовані судом першої інстанції.

Щодо доводу апелянта про необізнаність звернення позивач до суду, то він спростовується поштовим повідомленням про скерування копії зміненого позову від 08.02.2020 (т.1 а.с. 45).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ч. 5 ст. 250, ст. 310, 316, ст. 321, ч.1 ст. 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі № 200/696/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2020 року.

Колегія суддів: Г.М. Міронова

А.В. Гайдар

І.В. Геращенко