Справа № 460/80/20
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/80/20 пров. № А/857/8704/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Гінди О. М., Курильця А. Р.,

з участю секретаря судового засідання Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 460/80/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції Нор У. М.,

час ухвалення рішення 18.06.2020 року,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення 18.06.2020 року,

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" звернулося в суд з позовом до відповідача Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило визнати протиправними дії відповідача по розподілу сплачених позивачем за платіжними дорученнями № 265 від 27 серпня 2019 року на суму 41827,69 грн, № 351 від 24 вересня 2019 року на суму 41827,69 грн, № 445 від 29 жовтня 2019 року на суму 41827,69 грн, № 530 від 26 листопада 2019 року на суму 41827,69 грн, податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 167310,76 грн на погашення податкового боргу у розмірі 167310,76 грн; зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс» (ідентифікаційний код 13988757) з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених у погашення податкового боргу коштів у сумі 167310,76 грн за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях № 265 від 27 серпня 2019 року на суму 41827,69 грн, № 351 від 24 вересня 2019 року на суму 41827,69 грн, № 445 від 29 жовтня 2019 року на суму 41827,69 грн, № 530 від 26 листопада 2019 року на суму 41827,69 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Рівненській області по розподілу сплачених Товариством з обмеженою відповідальності "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" за платіжними дорученнями №265 від 27 серпня 2019 року на суму 41827,69 грн, №351 від 24 вересня 2019 року на суму 41827,69 грн, №445 від 29 жовтня 2019 року на суму 41827,69 грн, №530 від 26 листопада 2019 року на суму 41827,69 грн, податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 167310,76 грн на погашення податкового боргу у розмірі 167310,76 грн. Зобов`язано Головне управління ДПС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених у погашення податкового боргу коштів у сумі 167310,76 грн за призначенням платежу, вказаному в платіжних дорученнях №265 від 27 серпня 2019 року на суму 41827,69 грн, №351 від 24 вересня 2019 року на суму 41827,69 грн, №445 від 29 жовтня 2019 року на суму 41827,69 грн, №530 від 26 листопада 2019 року на суму 41827,69 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неправильним встановленням обставин справи та оцінкою доказів, порушенням норм матеріального та процесуального права, покликаючись на те, що наведені позивачем обставини справи належними та допустимими доказами не підтверджуються. Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору вважає безпідставними, такими, що спростовуються даними інтегрованої картки платника податків за 2020 рік.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апелянта є безпідставними, а рішення суду першої інстанції законним та просить залишити його без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності сторін за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів, згідно з ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02 грудня 1993 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" (надалі ТОВ "Рівненський МЖК") зареєстроване як юридична особа. На обліку в ДПІ у м. Рівному перебуває з 31 серпня 1995 року.

09 лютого 2017 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 543072,77 грн, зокрема за: січень 45256,06 грн; лютий 45256,06 грн; березень 45256,06 грн; квітень 45256,06 грн; травень 45256,06 грн; червень 45256,06 грн; липень 45256,06 грн; серпень 45256,06 грн; вересень 45256,06 грн; жовтень 45256,06 грн; листопад 45256,06 грн; грудень 45256,11 грн.

24 квітня 2017 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 539216,56 грн, зокрема за: січень у розмірі 45256,06 грн; лютий у розмірі 45256,06 грн; березень у розмірі 45256,06 грн; квітень у розмірі 44827,59 грн; травень у розмірі 44827,59 грн; червень у розмірі 44827,59 грн; липень у розмірі 44827,59 грн; серпень у розмірі 44827,59 грн; вересень у розмірі 44827,59 грн; жовтень у розмірі 44827,59 грн; листопад у розмірі 44827,59 грн; грудень у розмірі 44827,66 грн.

Нараховано до зменшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди, за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3)) всього 3856,21 грн, а саме за: квітень у розмірі 428,47 грн, травень у розмірі 428,47 грн, червень у розмірі 428,47 грн, липень у розмірі 428,47 грн, серпень у розмірі 428,47 грн, вересень у розмірі 428,47 грн, жовтень у розмірі 428,47 грн, листопад у розмірі 428,47 грн, грудень у розмірі 428,45 грн.

24 серпня 2017 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2017 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2017 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 525558,08 грн, зокрема за: січень 45256,06 грн; лютий 45256,06 грн; березень 45256,06 грн; квітень 44827,59 грн; травень 44827,59 грн; червень 44827,59 грн; липень 46523,87 грн; серпень 41972,99 грн; вересень 41702,56 грн; жовтень 41702,56 грн; листопад 41702,56 грн; грудень 41702,59 грн.

Нараховано до збільшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.3-р.4)) всього 1696, 28 грн, а саме за: липень 1696,28 грн Нараховано до зменшення податкового зобов`язання на 2017 рік на періоди за якими не настав термін сплати (позитивне значення (р.4-р.3)) всього 15354,76 грн, а саме за: серпень 2854,60 грн, вересень 3125,03 грн, жовтень 3125,03 грн, листопад 3125,03 грн, грудень 3125,07 грн.

19 лютого 2019 року ТОВ "Рівненський МЖК" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному звітну податкову декларацію з плати за землю (орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності ) за 2019 рік, в якій було задекларовано до сплати за 2019 рік орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності на загальну суму 501932,27 грн, зокрема за: січень 41827,69 грн; лютий 41827,69 грн; березень 41827,69 грн; квітень 41827,69 грн; травень 41827,69 грн; червень 41827,69 грн; липень 41827,69 грн; серпень 41827,69 грн; вересень 41827,69 грн; жовтень 41827,69 грн; листопад 41827,69 грн; грудень 41827,68 грн.

Відповідними платіжними дорученнями підтверджується, що позивачем систематично сплачувались податкові зобов`язання з орендної плати за землю за квітень-серпень 2017 року, липень-жовтень 2019 року.

Разом з тим, з інтегрованої картки платника податків ТОВ "Рівненський МЖК" за платежем орендна плата з юридичних осіб вбачається, що сплачені кошти як орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності протягом серпня-листопада 2019 року податковим органом спрямовано в погашення податкового боргу за квітень-серпень 2017 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що незарахування відповідачем відповідно до платіжних доручень коштів, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за липень-жовтень 2019 року, а навпаки списання з цих коштів неіснуючого безпідставно внесеного до інтегрованої картки платника податкового боргу за квітень-серпень 2017 року покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу, штрафних санкцій та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 288 Податкового кодексу України (далі ПК України) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до пунктів 285.1, 285.2 статті 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку з набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2 статті 286 ПК України).

Згідно із пунктом 287.1 статті 287 цього Кодексу власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою. У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до пункту 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачає, що податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Підпунктом 14.1.152 цієї статті передбачено, що погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Згідно з пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також: а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника); б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів; в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України. Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм вбачається, що податковий борг може бути погашено лише коштами (в тому числі надміру сплаченими платником податків) або майном (майновими правами) платника податків.

Згідно з підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається: а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом.

Пункт 129.3 статті 129 ПК України передбачає, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Згідно з приписами пункту 129.2. статті 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

У відповідності до пункту 129.4 статті 129 ПК України пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Таким чином, положеннями статті 129 ПК України передбачено можливість нарахування пені лише у разі прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання та, як наслідок, виникнення боргу.

За своєю суттю пеня є видом юридичної відповідальності, яка застосовується до платників податків за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, та нараховується на основну суму грошового зобов`язання яка визначається платником податку та/або контролюючим органом.

Крім того, згідно з пунктом 57.4 статті 57 ПК України пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Пункт 87.9 статті 87 ПК України передбачає, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відсутність податкового боргу та факт його погашення виключає право податкового органу нараховувати пеню, а факт скасування грошового зобов`язання призводить до скасування пені.

Як вбачається з матеріалів справи, всупереч вказаним нормам чинного законодавства, податковий орган нараховував пеню на грошові зобов`язання, що виникли на підставі податкових повідомлень-рішень, які були скасовані в судовому порядку та не виключав з обліку пеню та податковий борг, відсутність якого підтверджена судовими рішеннями та платіжними документами.

Контролюючим органом порушено вимоги пункту 87.9 статті 87 ПК України, внаслідок чого здійснено зарахування сплати поточних платежів з грошового зобов`язання по оплаті орендної плати за землю за липень-жовтень 2019 року в рахунок погашення податкового боргу по сплаті орендної плати за землю за квітень-серпень 2017 року, відсутність якого підтверджується платіжними документами позивача, а також встановлена судовими рішеннями, які набрали законної сили.

Як встановлено судом, податковий орган здійснював зарахування поточних зобов`язань з орендної плати за землю за липень-жовтень 2019 року в рахунок погашення податкового боргу за квітень-серпень 2017 року, відсутність якого встановлена постановами Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2016 року у справі №817/682/16, від 23 вересня 2016 року у справі №817/341/16, від 26 вересня 2016 у справі №817/783/16, від 21 грудня 2016 року у справі №817/1419/16, від 27 грудня 2016 року у справі №817/928/16, від 14 квітня 2017 року у справі №817/2060/16, від 11 травня 2017 року у справі №817/2523/16, рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №817/1158/18, від 09 жовтня 2018 року у справі №817/1159/18, від 01 квітня 2019 року у справі №817/740/18, від 25 квітня 2019 року у справі №817/144/15, від 26 квітня 2019 року у справі №817/719/18, від 02 вересня 2019 року у справі №460/1248/19, від 19 листопада 2019 року у справі №460/2154/19.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2017 року у справі №817/1774/16 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 30 серпня 2011 по 09 грудня 2013 року ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 159492,86 грн, а також зобов`язано ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області внести зміни до картки особового рахунку ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 30 серпня 2011 по 09 грудня 2013 року пені в розмірі 159492,86 грн.

Також, постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року у справі №817/858/17 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному щодо нарахування в період з 24 квітня 2014 по 04 травня 2016 року ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 203997,82 грн, а також зобов`язано ДПІ у м. Рівному внести зміни до картки особового рахунку ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 24 квітня 2014 по 04 травня 2016 року пені в розмірі 203997,82 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі №817/1159/18 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 25 травня 2016 по 29 серпня 2016 року ТОВ "Рівненський МЖК" пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 65799,18 грн, а також зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб шляхом скасування нарахованої за період з 25 травня 2016 по 29 серпня 2016 року пені за платежем орендна плата з юридичних осіб у розмірі 65799,18 грн.

Також, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року у справі №817/1158/18 визнано протиправними дії ДПІ у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 27 вересня 2016 по 29 грудня 2016 року ТОВ "Рівненським МЖК" пені за платежем оренда плата з юридичних осіб у розмірі 57985 грн 87 коп., а також зобов`язано ГУ ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника ТОВ "Рівненський МЖК" з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом скасування нарахованої за період з 27 вересня 2016 по 29 грудня 2016 року пені в розмірі 57985 грн 87 коп.

Зокрема, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі №460/1248/19 визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області щодо нарахування в період з 04 січня 2017 по 30 грудня 2017 року Товариству з обмеженою відповідальності "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" пені за платежем оренда плата з юридичних осіб у розмірі 137396,22 грн, зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом скасування нарахованої за період з 04 січня 2017 по 30 грудня 2017 року пені в розмірі 137396,22 грн. Даним рішенням встановлено, що податковим органом порушено вимоги п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у зв`язку із зарахуванням протягом 2017 року поточних зобов`язань з орендної плати за землю за 2016-2017 в рахунок погашення податкового боргу за 2014-2016, якого не існувало, та пені, нарахованої у 2011-2013, що була скасована в судовому порядку.

Крім того, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року у справі №817/144/15 в позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" про стягнення податкової заборгованості з податку на додану вартість у сумі 148409,31 грн та за орендної плати за землю в сумі 136196,12 грн, а на загальну суму 284605,43 грн, - відмовлено повністю. Вказаним рішенням, встановлено що у ТОВ "Рівненський МЖК" відсутній податковий борг з орендної плати за землю за декларацією № від 20 квітня 2014 року на суму 119271,20 грн, в т.ч. по терміну сплати: 30 липня 2014 23854,24грн, 30 серпня 2014 23854,24 грн, 30 вересня 2014 23 854,24 грн, 30 жовтня 2014 23854,24 грн, 30 листопада 2014 23854,24 грн, пенею в сумі 16924,92 грн

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі №460/2154/19 визнано протиправними дії Головного управління ДФС у Рівненській області по розподілу сплачених Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" за платіжними дорученнями №416 від 25 січня 2019 року на суму 41827,68 грн, №26 від 26 лютого 2019 року на суму 41827,68 грн, №64 від 27 березня 2019 року на суму 41827,70 грн, №92 від 25 квітня 2019 року на суму 41827,70 грн, №130 від 30 травня 2019 року на суму 41827,70 грн, №163 від 25 червня 2019 року на суму 41827,70 грн, №194 від 29 липня 2019 року на суму 41827,66 грн, податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 292793,82 гр. на погашення податкового боргу та пені 3 розмірі 292793,82 грн, зобов`язано Головне управління ДФС у Рівненській області внести зміни до інтегрованої картки платника Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненський Молодіжний Жилий Комплекс" з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу та пені коштів у сумі 292793,82 грн за призначенням платежу, вказаному у платіжних дорученнях №416 від 25 січня 2019 року на суму 41827,68 грн, №26 від 26 лютого 2019 року на суму 41827,68 грн, №64 від 27 березня 2019 року на суму 41827,70 грн, №92 від 25 квітня 2019 року на суму 41827,70 грн, №130 від 30 травня 2019 року на суму 41827,70 грн, №163 від 25 червня 2019 року на суму 41827,70 грн, №194 від 29 липня 2019 року на суму 41827,66 грн Даним рішенням встановлено, що податковим органом порушено вимоги п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, у зв`язку із зарахуванням протягом січня-липня 2019 року поточних зобов`язань з орендної плати за землю в рахунок погашення податкового боргу за вересень-грудень 2016 року, січень-квітень 2017 року, пені нарахованої у 2016 році, штрафних санкцій по податкових повідомленнях-рішеннях (форма "Ш") № від 11 серпня 2016 року, № від 18 серпня 2016 року.

Вказаними вище судовими рішеннями встановлено ту обставину, що податковий борг минулих періодів за 2014-2015 роки, в рахунок погашення якого відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем у 2016-2017 роках з метою сплати поточних грошових зобов`язань з орендної плати за землю, а також борг за 2016-2017 роки, фактично був відсутній.

Обставини, встановлені рішенням суму у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четвертої статті 78 КАС України).

Разом з тим, незважаючи на вказані обставини та вимоги чинного законодавства, відповідачем не здійснено належного відображення даних в інтегрованій картці платника податків позивача - на підставі рішень суду, що набрали законної сили та з урахуванням сплати податкових зобов`язань відповідно до поданих податкових декларацій.

Механізм зворотного віднесення протиправно списаних в оплату пені коштів та відображення інформації в інтегрованій картці платника податків з 10 червня 2016 року передбачено пунктом 5 розділу 1 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №422 від 07 квітня 2016 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за №751/28881 (далі - Порядок № 422).

Відповідно до пункту 5 розділу 1 Порядку №422 контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі (далі - ІКП) облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень. Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи. У разі встановлення, що перекручення (викривлення) показників допущене у результаті умисних дій працівників органів ДФС, такі працівники притягуються до відповідальності у встановленому законодавством порядку.

Крім того, згідно підпунктом 3 параграфу 4 розділу 5 Порядку №422 у підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень /рішень/ вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється залежно від наслідків розгляду скарги (заяви) відповідно до інформації з інформаційної системи, яка забезпечує відображення результатів адміністративного оскарження, на статуси «Скасовується в адміністративному порядку», або «Вручено, адміністративний розгляд», або «Анульовано» при частковому скасуванні.

Згідно з положеннями пункту 21.1.10 статті 21 ПК України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: вносити до інформаційних баз даних інформацію з документів, отриманих від платників податків у паперовій формі, а також інформацію про взаємодію з платниками податків, отриману в іншій формі.

Інтегрована картка платника податків є документом, який відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету, тому відображення в ній податкової заборгованості по фактично сплаченим сумам порушує права платника податків.

У спірних правовідносинах у платника податків наявний матеріально-правовий інтерес в тому, щоб дані карток його особових рахунків правильно відображали точний облік усіх нарахованих і сплачених сум до бюджету, оскільки невідповідність такого обліку фактичним задекларованим показникам сталась не з вини позивача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09 квітня 2019 року у справі №812/420/18.

Не зарахування відповідачем відповідно до платіжних доручень коштів, сплачених у встановленому законом порядку і строки, в рахунок сплати самостійно визначених податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за липень-жовтень 2019, а навпаки списання з цих коштів неіснуючого безпідставно внесеного до інтегрованої картки платника податкового боргу за квітень-серпень 2017 покладає на позивача необхідність повторно сплатити кошти в розмірі списаного податкового боргу, штрафних санкцій та пені для усунення податкового боргу, який було протиправно визначено відповідачем.

Щодо покликань відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, то суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, дійшов правильного висновку, що відповідачем у березні 2020 року не вчинялися будь-які дії для самостійного і добровільного усунення порушень внаслідок зарахування сплачених у період з 29 серпня 2019 року по 26 листопада 2019 року коштів у рахунок сплати поточних податкових зобов`язань з орендної плати за землю за липень-жовтень 2019 року, а лише виконувалися судові рішення про внесення змін до ІКП за періоди 2014-2018 роки, які до того ж не мали наслідком зменшення податкового боргу на суму 167310,76 грн, який виник внаслідок протиправних дій відповідача, що є предметом оскарження у цій справі.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналізуючи наведені вище правові норми та враховуючи встановлені фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про те, що Головне управління ДПС у Рівненській області не довело правомірності своїх дій щодо спрямування коштів сплачених позивачем на погашення податкового боргу, а тому є підстави для задоволення адміністративного позову.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з метою захисту прав позивача та відновлення фінансового стану останнього, ефективним способом захисту є визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Рівненській області по розподілу сплачених ТОВ "Рівненський МЖК" за платіжними дорученнями в січні-липні 2019 року податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) у сумі 167310,76 грн на погашення податкового боргу у розмірі 167310,76 грн та зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованої картки платника податків, шляхом спрямування розподілених в погашення податкового боргу коштів у сумі 167310,76 грн за призначенням платежу, вказаному позивачем у платіжних дорученнях серпня-листопада 2019 року - сплата податкових зобов`язань з орендної плати з юридичних осіб (код бюджетної класифікації 18010600) за липень-жовтень 2019 року.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду, тому інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі доводи, крім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 червня 2020 року у справі № 460/80/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена лише у випадках, передбачених ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді О. М. Гінда
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 09 листопада 2020 року.