Справа № 560/3546/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3546/20
РІШЕННЯ

іменем України

05 листопада 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 (лист головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200- 0301-8/16871 від 30.04.2020 року);

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період проходження строкової військової служби в період з 02.11.1978 по 21.10.1980 та період служби в органах МВС України з 13.12.1988 по 27.09.2011, та призначити ОСОБА_1 з 28 квітня 2020 року пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 в розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках № 31/22-242 та № 31/22-243 від 27.04.2020.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що строкова військова служба та служба в органах МВС України підлягають зарахуванню до стажу державної служби. Таким чином, на час набрання чинності Закону України "Про державну службу" №889 позивач має понад 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії державних службовців, та, як наслідок, має право на призначення пенсії по інвалідності відповідно до вимог ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723.

Ухвалою суду від 09.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 24.07.2020 надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Зазначив, зокрема, що такого виду пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII не передбачено. Вимога позивача зарахувати до стажу державної служби строкову військову службу з 02.11.1978 по 21.10.1980 та службу в органах МВС з 13.12.1988 по 27.09.2011 є безпідставною. Зарахування зазначених періодів до стажу державної служби здійснювалось відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, який з 1 травня 2016 року втратив чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 року № 229.

Станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не перебував на посаді державної служби, та не мав 20 років стажу державної служби, тому позивачем не дотримано вимоги п. 10 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, або не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Також станом на 28.04.2020 позивач не досяг 62-річного віку.

Крім цього, відповідач вказує, що постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3 не передбачено форми довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності.

Ухвалою суду від 05.11.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV.

Згідно трудової книжки позивача, з 02.11.1978 по 21.10.1980 він проходив службу у Радянській Армії, а з 13.12.1988 по 27.09.2011 - службу в органах МВС України.

З 28.09.2011 до 04.07.2013 позивач перебував на посаді начальника відділу реєстраційної роботи ДАЇ з обслуговування м.Хмельницький, Хмельницькоого та Волочиського районів УМВС.

З 19.03.2012 позивачу довічно встановлена 2-га група інвалідності на підставі акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії ХМ № 247150. Отже, позивач визнаний особою з інвалідністю другої групи у період перебування на державній службі.

Також, згідно трудової книжки позивач з 27.01.2018 працює на посаді заступника начальника РСЦ МВС в Хмельницькій області. Відомостей про звільнення позивача після цієї дати трудова книжка не містить.

28.04.2020 позивач звернувся до головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням довідок про складові заробітної плати № 31/22-242 та № 31/22-243 від 27.04.2020.

У вказаній заяві позивачем відмічено, що на дату звернення за призначенням пенсії він працює.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №09 від 29.04.2020 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу" відповідно до поданої заяви від 28.04.2020, оскільки згідно Закону України №889-VІІІ від 10.12.2015 "Про державну службу" не передбачено призначення пенсії по інвалідності.

Листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 30.04.2020 №2200-0301-8/16871 позивача було повідомлено про прийняте рішення. Зазначено, що підстави для переведення на пенсію по інвалідності відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 відсутні. За документами пенсійної справи станом на 01.05.2016 позивач працював на посаді заступника директора РСЦ МВС в Хмельницькій області, тривалість стажу на посадах державної служби - 2 місяці 2 дні. Страховий стаж згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу становить 43 роки 4 місяці 16 днів.

При цьому відмічено, що строкову військову службу з 02.11.1978 по 21.10.1980 та службу в органах МВС з 13.12.1988 по 27.09.2011 не враховано до стажу державної служби для визначення права на пенсію відповідно до Закону №889. Зарахування зазначеного періоду до стажу державної служби здійснювалось відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (а також додатку до нього), який з 1 травня 2016 року втратив чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 р. №229. Відсутній необхідний стаж державної служби 10 років.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.

Згідно ст.46 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у частині 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 року № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів внутрішніх справ.

Згідно з п.3 Порядку до стажу державної служби включається також:

- час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ;

- час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Також, згідно з частиною 1 статті 2 закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII зазначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, період проходження строкової військової служби з 02.11.1978 по 21.10.1980 та період служби позивача в органах внутрішніх справ з 13.12.1988 по 27.09.2011 зараховується до стажу державної служби. Таким чином, у цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Стосовно інших позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, до 1 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 1 травня 2016 року, відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавством визначено певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 1 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Згідно зі ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією - для осіб з інвалідністю II та III груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Станом на 1 травня 2016 позивач займав посаду заступника директора РСЦ МВС в Хмельницькій області, тобто перебував на державній службі. Враховуючи періоди військової служби та служби в органах внутрішніх справ, які зараховуються до стажу державної служби, у позивача був наявний станом на 1 травня 2016 стаж державної служби більше 24 років.

Таким чином, позивач є інвалідом ІІ групи та має стаж на посаді державної служби понад 10 років, що є необхідним для призначення пенсії по інвалідності згідно зі ст. 37 Закону № 3723-XII.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку, що рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №09 від 29.04.2020 (яким відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу", оскільки згідно Закону України №889-VІІІ не передбачено призначення пенсії по інвалідності), є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, у спірному випадку належним способом захисту порушених прав позивача є саме визнання протиправним рішення, а не відмови у призначенні пенсії, оскільки така відмова оформлена відповідним рішенням.

Стосовно аргументів пенсійного органу про те, що позивач не досягнув 62-річного віку, то Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 13 лютого 2019 року по зразковій справі №822/524/18 зазначила, що такі доводи необґрунтовані. Суд виходив з того, що закон не пов`язує нарахування пенсії по інвалідності з такою умовою, як досягнення певного віку. При цьому зазначив, що орган пенсійного фонду, як суб`єкт владних повноважень, трактує норми закону на свій розсуд, і віддає перевагу найменш сприятливому для пенсіонера тлумаченню законодавства України.

Аналогічна правова позиція також зазначена у постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №687/545/17.

В той же час суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.9 ст.37 Закону №3723-XII пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

Позивач на час звернення до пенсійного органу із заявою від 28.04.2020 перебував на державній службі, та у поданій заяві зазначив, що працює. Зазначена обставина залишилась поза увагою відповідача.

Як наслідок, позивачем не було дотримано такої умови для призначення пенсії по інвалідності згідно ст.37 Закону №3723-XII, як припинення державної служби.

Тому в задоволенні позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 з 28 квітня 2020 року пенсію по інвалідності державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" слід відмовити.

Стосовно доводів відповідача про те, що постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 не передбачено форми довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 затверджено форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 10.12.2015 №889-VIII "Про державну службу" пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII "Про державну службу", а саме: форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Вказана постанова визначає форми довідок для призначення пенсії, без визначення її видів. Отже, позивачем надано пенсійному органу довідки про складові заробітної плати затвердженого зразка, передбаченого постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3.

Отже, позивачем було подано пенсійному органу належні довідки для призначення пенсії державного службовця по інвалідності. Проте визначальним у такому випадку є те, що позивачем не було припинено проходження державної служби.

Наведене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи відсутність судових витрат у цій справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №09 від 29.04.2020 про відмову у переведенні на пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 02.11.1978 по 21.10.1980 та період служби в органах МВС України з 13.12.1988 по 27.09.2011.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 05 листопада 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м.Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.А. Божук