Справа № 450/1218/20
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2020-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1218/20 Провадження № 2-а/450/75/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

при секретарі Білецька А. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пустомитівського відділку поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії БАА № 739705 про адміністративне правопорушення від 10.04.2020 року, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати постанову БАА № 739705 винесену поліцейським СРПП №4 Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Кулішинським Назарієм Мирославовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову покликається на те, що вищевказана постанова складена при неправильному застосуванню норм права, є незаконною та підлягає скасуванню. Вказує, що 10.04.2020 року 00:01 год Поліцейським СРПП № 4 Пустомитівського ВП ГУНП у львівській області Кулішинським Назарієм Мирославовичем було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 112 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , нібито керуючи транспортним засобом FIAT DOBLO CARGO, номерний знак НОМЕР_1 , порушив ст. 35 Правил Дорожнього Руху.

Перш за все, позивач зазначає, що незаконно розглянувши справу про притягнення його, як водія, інспектор суттєво порушив права позивача. Незаконно виносячи постанову, інспектор проігнорував приписи КУпАП та діяв без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин справи. Після висловлення звинувачень, інспектор виніс постанову, повністю не розібравшись у розгляді даної справи. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішенні клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Своїми діями, інспектор грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Таким чином, були встановленні такі порушення, що Відповідач не мав виносити постанову до громадянина України ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 112 КУпАП, оскільки такий не порушив правила поведінки на повітряному судні. Позивач зазначав, що автомобіль FIAT DOBLO CARGO, номерний знак НОМЕР_1 , є фургоном малолітражним категорії В, має менше 9 пасажирських сидінь та не підлягає обов`язковому технічному огляді, однак дані доводи не прийнялися працівником поліції при складанні постанови. Важливим фактором даної постанови є те, що вона винесена за ч. 3 ст. 112КУпАП, а ОСОБА_1 не порушив правила поведінки на повітряному судні, оскільки в той час перебував на «землі». Жодного польоту на повітряному судні не здійснював, тому притягнення мене до відповідальності за ст. 112 КУпАП є незаконною та постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою від 24.04.2020 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надіслав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 10.04.2020 року поліцейським СРПП № 4 Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Кулішинським Назарієм Мирославовичем серії БАА № 5739705 від 10.04.2020, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 112 КУпАП України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

Позивач вказує, що згідно вказаної постанови, 09.04.2020 року 23:04 год. у Львівській області Пустомитівського району в с. Давидів вул. Львівська, керував автомобілем із номерним знаком, який не посвідчувався у нічний час доби, що не давало можливості розрізнити символи номерного знаку із відстані двадцять метрів, та керував даним автомобілем, який підлягає обов`язкому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов (без протоколу ОТК), чим ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 112 КУпАП».

Разом з тим, з наданої суд копії постанови неможливо встановити, статтю КУпАП, якою передбачено відповідальність за правопорушення, яке ставиться у провину ОСОБА_2 .

Положеннями ст. 222 КУпАП України встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 10.04.2020 року о 00 год. 01 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем FIAT DOBLO CARGO, днз. НОМЕР_1 , та був зупинений СРПП № 4 Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Кулішинським Н. М.

Підпунктом 31.3.6 ПДР України передбачено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Позивач зазначає, що автомобіль FIAT DOBLO CARGO, номерний знак НОМЕР_1 , є фургоном малолітражним категорії В, має менше 9 пасажирських сидінь та не підлягає обов`язковому технічному огляду, однак дані доводи не були прийняті до уваги працівником поліції при складанні постанови.

Також Листом від 16.01.2012 р. N 4/14-К-23 Управління Державтоінспекції МВС України роз`яснює, що автомобіль з кількістю місць для сидіння не більше дев`яти, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їх багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки є легковим та відповідно до ст. 35 Закону України «Про Дорожній рух» обов`язковому технічному контролю не підлягає (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів з метою отримання прибутку).

Згідно з Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні» транспортні засоби вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Проте, відповідач в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не надіслав відзив на адміністративний позов.

Суд звертає увагу на те, що працівниками поліції не було зібрано та представлено суду належних та допустимих доказів, які б могли підтвердити факт і встановити вину позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 112 КУпАП чи ч. 3 ст. 121 КУпАП, чого із копії протоколу про адміністративне правопорушення встановити неможливо, а оригінал такого суду не представлено, а тому суд дає віру тому, що позивач в даному випадку не порушував вимог правил дорожнього руху.

При цьому, суд наголошує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення не може ґрунтуватись виключно на висновках працівників поліції, за відсутності доказів винуватості особи, отриманих не інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом.

У даній справі, крім висновків відповідача, який склав постанову у справі про адміністративне правопорушення, відсутні будь-які допустимі докази на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_1 правил, норм та стандартів утримання автодоріг та правил дорожнього руху, у зв`язку із чим, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та зазначено про необхідність з`ясовування всіх обставин, перелічених у ст. 247, 280 КУпАП.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність, не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами ж жодних доказів правомірності винесеної постанови представлено не було.

Таким чином, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин по справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.241-246, 247, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задоволити.

Постанову поліцейського СРПП № 4 Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області Кулішинського Назарія Мирославовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 739705 від 10.04.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 112 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 112 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяІ. І. Мельничук