Справа № 560/4197/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4197/20
РІШЕННЯ

іменем України

02 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить суд скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області № Ф-3608-25У від 14.03.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 10210,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є фізичною особою - підприємцем, зареєстрованим відповідно до законодавства України. Зазначає, що належним чином сплачував суми ЄСВ до настання пенсійного віку. В подальшому, позивач повідомив податковий орган до відома про досягнення ним пенсійного віку та перестав сплачувати суми ЄСВ з доходів від підприємницької діяльності. 14.03.2019 відповідач прийняв вимогу №Ф-3608-25У від 14.03.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 10210,75 грн., яка позивачем отримана не була, а про її існування позивач дізнався випадково, отримавши лише копію роздруківки. Позивач вважає вказану вимогу протиправною, зазначає, що отримує пенсію по інвалідності 2 група, загальне захворювання, а тому згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" звільнений від сплати єдиного внеску, оскільки є пенсіонером та отримує пенсію. Тому вважає, що він не є платником ЄСВ, отже і спірна вимога відносно нього є протиправною. На підставі зазначеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 06.08.2020 суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

27.08.2020 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому останній зазначив, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області під час прийняття оскаржуваної вимоги діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Податковим законодавством України, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ухвали від 04.09.2020 суд відмовив у задоволенні заяви представника Головного управління ДПС у Хмельницькій області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження або в судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований, як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 16.03.2018 позивач є пенсіонером по інвалідності 2 групи.

30.01.2019 позивач подав звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік, яким самостійно визначив зобов`язання зі сплати єдиного внеску за 2018 рік на загальну суму 9828,72 грн.

З інтегрованої картки позивача вбачається, що станом на 28.02.2019 сума заборгованості позивача з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування складає 10210,75 грн..

14.03.2019 Головне управління ДПС у Хмельницькій області сформувало вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3608-25У, за якою заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску складає 10210,75 грн.

Вважаючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) протиправною, позивач звернувся до суду.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464), Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788).

Відповідно до підпункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону №2464 та підпунктом 2.1.3 пункту 2.1 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої постановою Пенсійного фонду України від 27 вересня 2010 року № 21-5, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з статтею 1 Закону №1058 пенсіонер - це особа, яка відповідно до цього закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №2464 (в редакції Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року №3609, який набув чинності з 06 серпня 2011 року), особи, зазначені у пункті 4 частини першої цієї статті, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Виходячи з зазначених правових норм, право не сплачувати єдиний внесок поширюється на фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є пенсіонерами за віком або інвалідами, які отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Згідно із абзацами першим та другим пункту 16 Прикінцевих положень Закону №1058, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Статтею 2 Закону №1788 визначено виключний перелік трудових пенсій, які призначаються за цим Законом (за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років).

Загальні умови призначення пенсій по інвалідності визначені статтею 23 Закону № 1788.

З викладеного слідує, що від сплати єдиного внеску звільняються пенсіонери, пенсія яких призначена відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, то відповідно до частини сьомої статті 1 Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України і деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих норм Податкового кодексу України" від 07 липня 2011 року №3609-VІ, ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI доповнено частиною четвертою, згідно з якою особи, якщо вони є пенсіонерами за віком або інвалідами та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу і обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати за себе єдиного внеску. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Саме поданий звіт позивача про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік з визначенням суми єдиного внеску за 2018 рік, відповідачем було розцінено, як намір ОСОБА_1 сплатити відповідну суму єдиного внеску, а тому, і було сформовано та надіслано позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3608-25У від 14.03.2019, відповідно до якої, станом на 28.02.2019 позивачу необхідно було сплатити борг з ЄСВ в сумі 10210,75 грн.

З огляду на наведені положення Законів, суд дійшов висновку, що особи, які є пенсіонерами (у тому числі позивач у справі) мають право на пільги щодо сплати за себе єдиного внеску згідно з частиною четвертою статті 4 Закону № 2464, оскільки ця норма не містить жодних обмежень та умов щодо помилкового подання звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

В той же час згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про правомірність його рішень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність оскарженої вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області № Ф-3608-25У від 14.03.2019 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 10210,75 грн., а тому, її необхідно визнати протиправною та скасувати.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Хмельницькій області № Ф-3608-25У від 14.03.2019.

Судові витрати в порядку статті 139 КАС України розподілу між сторонами не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

Згідно з оригіналом
Суддя І.І. Тарновецький