Справа № 340/23/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 340/23/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 340/23/20 (суддя І інстанції Брегей Р.І.)

за позовом ОСОБА_1 до Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року провадження у справі № 340/23/20 за позовом ОСОБА_1 до Куцеволівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії закрито на підставі п. 1 ч. 1 статті 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

У січні 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним і скасувати пп. 1 п. 1 рішення відповідача від 12 липня 2019 року № 413 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок колишнього КСП «Дніпро» для подальшої передачі у власність жителям села Куцеволівка» в частині надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,6 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для подальшої передачі у власність;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача від 13 травня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території села Куцеволівка Онуфріївського району Кіровоградської області.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження (без виклику сторін). (а.с. 2-3)

27.01.2020 року до Кіровоградського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з доданими до нього матеріалами, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити. (а.с. 16-20)

10 лютого 2020 року Кіровоградський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою провадження у справі закрив. Закриваючи провадження у справі, суд виходив з того, що за наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок площею 2 га кожному до відповідача, крім позивача, звернулось ще 77 осіб, а оскільки для розподілу виділено лише 50 га, то заяви всіх жителів у повному обсязі задоволені бути не могли. Задоволення такої вимоги відповідача призведе до позбавлення інших жителів права отримати у власність земельні ділянки площею 0,3 га та 0,6 га. У зв`язку з цим суд дійшов висновку, що цей спір є спором про підстави набуття права власності на земельні ділянки між фізичними особами, а тому не є публічно-правовим.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України у цьому Кодексі термін «суб`єкт владних повноважень» вживається в такому значенні: орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Тобто при розгляді конкретного спору суду необхідно встановити його публічно-правовий зміст (характер). Для з`ясування характеру спору слід враховувати, що протилежним за змістом є приватноправовий спір. Це означає, що в основі розмежування спорів лежить поділ права на публічне та приватне.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним рішення відповідача в частині надання їй дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в меншому розмірі, ніж вона зазначала у відповідній заяві.

Отже, саме позивач вступила у правові відносини з відповідачем як суб`єктом владних повноважень, вона не оскаржує надання дозволу іншим особам, а тому оскарження дій, рішень чи бездіяльності останнього повинно розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Такі висновки суду здійснені з урахуванням застосування норм права Верховним Судом у постанові від 4 вересня 2018 року ( справа № 823/2042/16).

При цьому, посилання суду першої інстанції на те, що рішенням відповідача від 12 липня 2019 року № 413 аналогічні дозволи надані також 77 іншим громадянами, у зв`язку з чим між ними та позивачем фактично існує спір про підстави набуття права власності на земельні ділянки між позивачем та іншими громадянами, яким надано такі ж дозволи, апеляційний суд вважає передчасними з огляду на таке.

Так, позивач просить суд першої інстанції визнати протиправним рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, та зобов`язати відповідача вчинити владні управлінські дії.

Суть спірних правовідносин у цій справі полягає в оспорюванні позивачем правомірності надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в меншому розмірі, ніж просив позивач 0,6 га замість 2 га.

За змістом протоколу від 12 липня 2019 року 33-ї сесії Куцеволівської сільської ради сьомого скликання та рішення відповідача від тієї ж дати № 413 обґрунтування надання дозволу позивачу на розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку в меншому розмірі, ніж зазначала позивач в заяві, відсутнє.

Докази, що розподіл здійснювався лише щодо 50 га земель колишнього КСП «Дніпро», як зазначає у відзиві відповідач, в матеріалах справи також відсутні.

За інформацією відповідача від 30 серпня 2019 року, наданою на інформаційний запит позивача, наявна площа вільних земель складає 1345,15 га.

Зазначене підтверджується наданими позивачем до апеляційної скарги копіями проектів рішень відповідача, розробленими після оскарженого позивачем рішення, відповідно до яких певним особам в індивідуальному порядку пропонувалось надати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок комунальної власності із земель колишнього КСП «Дніпро» (рішення 38-ї сесії від 24 січня 2020 року) площами, зокрема 2 га та 5 га. При цьому відомості, що надання таких дозволів призведе до зменшення площ земельних ділянок, які виділяються іншим особам, відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції, що надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою на земельну ділянку площею 2 га призведе до зменшення площ земельних ділянок, які виділяються іншим особами, здійснений передчасно лише на підставі інформації відповідача, достовірність якої судом не перевірялась.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а відтак передчасність висновків, викладених в ухвалі суду першої інстанції, що відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 340/23/20 скасувати.

Адміністративну справу № 340/23/20 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко