Справа № 240/1635/20
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/1635/20

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області про визнання розпорядження та закриття рахунку неправомірними, зобов`язання вичинити певні дії,

встановив:

21 лютого 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної держаної адміністрації від 30 вересня 2019 року про припинення виплат та закриття рахунку з 2 жовтня 2018 року;

- зобов`язати відповідача поновити соціальні виплати, як особі сім`я якої є малозабезпеченою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебуває у відповідача на обліку, як член малозабезпеченої сім`ї та отримувала відповідну соціальну допомогу. Однак з кінця 2019 року позивач отримала повідомлення про припинення виплати соціальної допомоги, як малозабезпеченій сім`ї з посиланням на повідомлення прикордонної служби про виїзд чоловіка позивача за межі України. Позивач не заперечує, що її чоловік перетинав кордон, однак це на думку позивача не є підставою для припинення виплат допомоги, як малозабезпеченій родині, крім того відповідачем не було з`ясовано чи наявні у чоловіка позивача отримані доходи. Вказані дії відповідача слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 6 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов.

4 травня 2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов (а.с.28-29). У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування заперечень відповідач зазначив, що Головним державним соціальним інспектором управління праці шляхом подання запита до Державної прикордонної служби України було виявлено факт перетину кордону гр. ОСОБА_2 , який є чоловіком позивача, у сукупності 71 доба з 2 жовтня 2018 року до 18 листопада 2018 року та з 1 грудня 2018 року до 23 грудня 2018 року, отже в період перебування за кордоном, за особою, яка досягла 80-річного віку та потребує постійного стороннього догляду, вказаний догляд не здійснювався, а особа, яка досягла 80-річного віку була залишена в небезпеці ОСОБА_2 у зв`язку з цим, з січня 2019 року ОСОБА_2 було втрачено право на отримання компенсації особам, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю 1 групи або особою, яка досягла 80 - річного віку. При повторній подачі заяви та декларації від 16 липня 2019 року для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям позивачем не було вказано факту перетину. Отже, на думку відповідача, оскільки чоловік позивача ОСОБА_2 після втрати права на отримання соціальної допомоги вважається працездатною особою, і відповідно його дружина ОСОБА_1 не має права на соціальні виплати, як малозабезпеченій сім`ї, оскільки умовою такої виплати є відсутність працездатних членів сім`ї.

Ухвалою суду від 25 травня 2020 року зупинено провадження у справі №240/1635/20 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №240/1634/20.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року провадження у справі №240/1635/20 поновлено.

Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 перебували на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області, як члени малозабезпеченої сім`ї та отримували державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, оскільки позивач здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, а її чоловік здійснював догляд за особою, яка досягла 80-річного віку.

На адресу позивача надійшло повідомлення від відповідача від 29 січня 2020 року №242/03 про припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та закриття рахунку, з посиланням на інформацію, отриману від прикордонної служби (а.с.7).

У січні 2020 року позивач отримала розпорядження начальника районного управління праці та соціального захисту від 30 вересня 2019 року про припинення виплат та закриття рахунку (а.с.6, 8).

Крім того, Управлінням праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області на адресу ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про необхідність повернення переплаченої допомоги малозабезпеченим сім`ям від 28 жовтня 2019 року №2765/05 (а.с.5).

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо припинення виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У статті 46 Основного Закону проголошено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

В положеннях статті 48 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Реалізація конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям здійснюється відповідно до Закону України від 1 червня 2000 року №1768-III «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» (далі - Закон №1768-ІІІ).

Право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України (стаття 3 Закону №1768-III).

Зокрема, відповідно до статті 1 цього Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - це щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - це сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Права члена сім`ї має одинока особа. До одиноких осіб, що мають право на отримання допомоги належать громадяни, що не мають працездатних родичів, зобов`язаних за законом їх утримувати.

Статтею 4 Закону №1768-ІІІ передбачено, що заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

До заяви про надання державної соціальної допомоги додаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім`ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї (в декларацію не включаються державна соціальна допомога, призначена відповідно до цього Закону; нарахована субсидія за спожиті житлово-комунальні послуги; сплачені членами сім`ї аліменти; грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів); довідка про наявність та розмір земельної частки (паю); довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2015 року за №475/26920 затверджено форму заяв про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг.

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом №1768-ІІІ, встановлено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі - Порядок №250).

Згідно з пунктом 2 Порядку №250 державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів.

За пунктом 10 Порядку №250, державна соціальна допомога не призначається, якщо:

1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених у пункті 11 цього Порядку).

Державна соціальна допомога у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи:

сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців;

доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю І групи, за особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства;

Тобто, з вищевикладених вимог закону виходить, що обов`язковою умовою для надання особі державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї: є здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відсутність у особи повнолітніх членів сім`ї працездатного віку.

Як вже було зазначено раніше, гр. ОСОБА_1 було призначено соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї, у зв`язку із доглядом нею за дитиною до досягнення трирічного віку, та у зв`язку із доглядом її чоловіком гр. ОСОБА_2 за особою, яка досягла 80-річного віку.

Відповідно до пункту 7 Положення про головного соціального інспектора та державного соціального інспектора, затвердженого постановою КМУ від 21 серпня 2004 року №1091, перевірка правильності надання соціальної допомоги проводиться за рішенням керівника відповідного органу праці та соціального захисту населення (його заступника) або головного державного соціального інспектора.

На виконання вказаної норми, уповноваженою особою Управління було надіслано запит до Державної прикордонної служби України.

На вказаний запит надійшла відповідь від 20 серпня 2019 року №1863/05 в якій міститься інформація щодо перетинання державного кордону України гр. ОСОБА_2 у період з 1 січня 2018 року до 1 серпня 2019 року (а.с.30), що у сукупності складає 71 добу, у періоди з 2 жовтня 2018 року до 18 листопада 2018 року та з 1 грудня 2018 року до 23 грудня 2018 року.

Відповідно до абзацу 6 пункту 16 Порядку №250 виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється: у разі виявлення, що непрацююча працездатна особа фактично не здійснювала догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, або не надавала соціальних послуг з догляду відповідно до законодавства у зв`язку з перебуванням за кордоном сукупно більше ніж 60 днів протягом періоду отримання державної соціальної допомоги, - з місяця, наступного за місяцем, у якому надійшла інформація з Держприкордонслужби.

На підставі вказаної інформації, наданої Державною прикордонною службою України, Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області дійшло висновків, що у період перебування за кордоном, за особою, яка досягла 80-річного віку та потребує постійного стороннього догляду, вказаний догляд не здійснювався, а особа, яка досягла 80-річного віку була залишена в небезпеці, таким чином гр. ОСОБА_2 з січня 2019 року було втрачено право на отримання компенсації особам, які здійснюють догляд за особою з інвалідністю 1 групи або особою, яка досягла 80 - річного віку.

Отже, чоловік позивача втратив статус особи, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку з 1 січня 2019 року.

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №240/1634/20 за позовом ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання розпорядження та закриття рахунку неправомірними, зобов`язання вчинити дії, у якій рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено (а.с.44-51).

Однак, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року у справі №240/1634/20 апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області задоволено повністю. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року скасовано. Прийнято постанову, якою у позові ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження від 30 вересня 2019 року та зобов`язання поновлення виплат та відкриття рахунку, - відмовлено (а.с.52-57).

У вказаній постанові суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що припинення виплат державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та зняття з обліку має місце, як у випадку за волевиявленням отримувача такої виплати, так і у певних випадках, коли встановлено певні факти, що не відповідають фактичній суті (недостовірні відомості) призначеної компенсації. В даному випадку - встановлено факт не здійснення постійного догляду за особою, якій надаються соціальні послуги.

За таких обставин Управління праці та соціального захисту населення, отримавши достовірні відомості про перебування ОСОБА_2 за межами держави, що зумовлює невиконання обов`язку по наданню постійного догляду, правомірно припинило виплату компенсації та закрило рахунок.

Частина 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлює, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до абзацу 2 пункту 16 Порядку №250 виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється: якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення.

При повторній подачі заяви та декларації від 16 липня 2019 року для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_3 не було вказано, що її чоловік ОСОБА_2 перебував за кордоном більше 60 днів, що могло вплинути на призначення соціальної допомоги (а.с.31).

Отже, управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області правомірно припинило виплату компенсації та закрило рахунок ОСОБА_1 оскільки, вона хоча і продовжувала здійснювати догляд за дитиною по досягненню нею трирічного віку, однак інша умова виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї - відсутність працездатних членів сім`ї не була дотримана, оскільки чоловік позивача втратив статус особи, яка здійснює догляд за особою, яка досягла 80-річного віку і відповідно вважається працездатним членом сім`ї з 1 січня 2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області про припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної виплати малозабезпеченій сім`ї є правомірним та не підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 243, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської райдержадміністрації Житомирської області (вул.Ушакова, 4/5, м.Новоград-Волинський, Житомирська область, 11002, ) про визнання розпорядження та закриття рахунку неправомірними, зобов`язання вичинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гурін