Справа № 822/40/18
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 822/40/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

03 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Білої Л.М. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Кушніра В.А.,

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року (повний текст якої складено в м. Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного офісу Держаудитслужби, Державної аудиторської служби України, Державної фінансової інспекції України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання дій неправомірними, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фінансової інспекції України, Державної аудиторської служби України, Західного офісу Держаудитслужби, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ №32-о від 04.12.2017 р. "Про звільнення ОСОБА_1 " Державної фінансової інспекції України;

- визнати неправомірними дії Державної аудиторської служби України та Західного офісу Держаудитслужби щодо незапропонування ОСОБА_1 всіх рівнозначних та нищестоящих посад відповідно до його кваліфікації, в тому числі посади начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області в порядку переведення з посади начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача та позивача, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 1999 року працював в органах, які забезпечують формування і реалізують державну політику у сфері державного фінансового контролю та поширюють свою юрисдикцію на територію Хмельницької області, а саме - Контрольно-ревізійному управлінні в Хмельницькій області, Державній фінансовій інспекції в Хмельницькій області.

На підставі постанов Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №266 "Про утворенні міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби", від 16 березня 2016 року №169 "Про внесення зміни у додаток І до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітні 2014 року №85" та наказу Державної фінансової інспекції України від 16 травня 2016 року №94 "Про проведення реорганізації Держфінінснекції в областях та місті Києві" відбулась реорганізація Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області шляхом приєднання її до новоутвореного органу - Західного офісу Держаудитслужби, структурним підрозділом якого є управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області без права юридичної особи.

Наказом Західного офісу Держаудитслужби від 19 серпня 2016 року №1 "Про введення в дію структури та штатного розпису Західного офісу Держаудитслужби" у вказаному управлінні Західного офісу в області серед інших посад передбачено посаду начальника управління.

Враховуючи наявність вказаної посади начальника управління, Позивачу, як начальнику Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, було надіслано повідомлення головою комісії з реорганізації Держфінінспекції Гавриловою Л.В. про зміну істотних умов держслужби у зв`язку з реорганізацією та скороченням чисельності працівників та одночасно запропоновано лише посаду начальника відділу контролю ЖКГ, інфраструктури та зв`язку управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області, з яким Позивач ознайомився 22.09.2016.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не було запропоновано всіх вакантних посад відповідно до його кваліфікації та досвіду, він не погодився із вказаним повідомленням та оскаржив дії Відповідачів до Хмельницького окружного адміністративного суду України.

Хмельницький окружний адміністративний суд 27 грудня 2016 року прийняв постанову по справі №822/2204/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної аудиторської служби України, Західного офісу Держаудитслужби, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 14.03.2017, якою суд визнав протиправними дії Державної аудиторської служби України та Західного офісу Держаудитслужби щодо пропонування ОСОБА_1 лише посади начальника відділу контролю ЖКГ, інфраструктури та зв`язку управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області та зобов`язав Державну аудиторську службу України та Західний офіс Держаудитслужби вирішити питання щодо переведення ОСОБА_1 на рівнозначну посаду в Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області в порядку переведення з посади начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області згідно Закону України "Про державну службу" № 889-VІІІ від 10 грудня 2015 року.

Державною фінансовою інспекцією України видано накази від 02.06.2017 №21-0 "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 06.06.2017 №23-0 "Про внесення змін до наказу Держфінінспекції від 02.06.2017 №21-о".

Згідно з вказаних вище наказів позивача звільнено із займаної посади начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області відповідно до ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та п.1 ч. 1 ст.40 КЗпП України, у перший день виходу на роботу після тимчасової непрацездатності.

Державною фінансовою інспекцією України видано наказ від 21.07.2017 №28-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", згідно якого припинено державну службу та звільнено 21.07.2017 ОСОБА_1 із займаної посади начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області відповідно до ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" та п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Не погодившись з вказаними наказами позивач вважаючи їх неправомірними, оскільки вчинені з грубим порушенням трудових прав та Закону України "Про державну службу", КЗпП України, оскаржив їх до суду.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року у справі №822/2350/17 визнано протиправними та скасовано накази №21-о від 02.06.2017 "Про звільнення ОСОБА_1 " Державної фінансової інспекції України, №23-о від 06.06.2017 року "Про внесення змін до наказу Держфінінспекції від 02.06.2017 року №21-о" Державної фінансової інспекції України, №28-о від 21.07.2017 року "Про звільнення ОСОБА_1 " Державної фінансової інспекції України та зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області з 21 липня 2017 року. Постанову в частині поновлення на посаді начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області звернуто до негайного виконання. Зобов`язано Державну фінансову інспекцію України протягом десяти днів з моменту набрання даним судовим рішенням законної сили подати суду звіт про його виконання.

Дана постанова залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.11.2017 р. у справі №822/2350/17.

Суд встановив, що згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.01.2018 року Держфінінспекцію в Хмельницькій області припинено 12.09.2017 за рішенням засновників.

Державною фінансовою інспекцією України, 04.12.2017 року виданий наказ №31-о "Про поновлення ОСОБА_1 ", яким позивача поновлено на посаді начальника Держфінінспекції в Хмельницькій області з 21.07.2017.

З огляду на припинення Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області як юридичної особи публічного права та відсутністю у зв`язку з цим можливості пропозиції іншої рівнозначної посади державної служби або іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі, відповідно до п.1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" Наказом Державної фінансової інспекції України від 04.12.2017 №32-о "Про звільнення ОСОБА_1 " припинено державну службу та звільнено 04.12.2017 ОСОБА_1 з посади начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області.

Позивач не погоджуючись з вказаним вище наказом звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом.

З метою виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 7 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 5 червня 2018 року у справі №822/40/18 Держфінінспекція України наказом від 6 липня 2018 року №1-о скасувала наказ від 4 грудня 2017 року №32-о "Про звільнення ОСОБА_1 ", наказом від 6 липня 2018 року №2-о звільнила ОСОБА_1 з посади начальника Держфінінспекції в Хмельницькій області в порядку переведення для подальшої роботи в Західному офісі Держаудитслужби на посаді начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Західний офіс Держаудитслужби наказом від 9 липня 2018 року №266-о призначив з 10 липня 2018 року ОСОБА_1 в порядку переведення на посаду начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) спірного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до статті 36 КЗпП у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується.

Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини 1 статті 40).

Частиною другою статті 40 КЗпП визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За правилами статті 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Верховний Суд України в постанові від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15 висловив правову позицію, згідно з якою власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Жодних доказів того, що ОСОБА_1 пропонувалися хоча б якісь вакантні посади перед прийняттям спірного наказу від 04 грудня 2017 року в порядку переведення з посади начальника Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області відповідачами суду не надано. Посилання ж представника Західного офісу Держаудитслужби на пропозиції позивачу вакантних посад у лютому та червні 2017 року суд не приймає, оскільки їх оцінку було надано судами в межах розгляду адміністративних справ №822/2204/16 та №822/2350/17, на виконання яких останнього було поновлено на попередній посаді.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачами не виконано вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП щодо працевлаштування працівника, оскільки не запропоновано всі вакантні посади, які позивач міг виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Враховуючи встановлення незаконності звільнення позивача, порушені права позивача підлягають поновленню.

Відповідно до статті 43 Конституції України громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Так, правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначає Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою цієї статті встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Таким чином, встановлена законодавцем можливість ліквідації установи з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження установи, що ліквідується, передбачає обов`язок роботодавця по переведенню працівників ліквідованої установи на іншу посаду до новоствореного органу.

Відповідно до пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

У силу вимог частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

На підставі постанов Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року №266 "Про утворенні міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби", від 16 березня 2016 року №169 "Про внесення зміни у додаток І до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітні 2014 року №85" та наказу Державної фінансової інспекції України від 16 травня 2016 року №94 "Про проведення реорганізації Держфінінснекції в областях та місті Києві" відбулась реорганізація Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області шляхом приєднання її до новоутвореного органу - Західного офісу Держаудитслужби, структурним підрозділом якого є управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області без права юридичної особи.

При цьому, наведені правові норми свідчать про те, що територіальні органи, що утворюються згідно з пунктом 1 вказаної постанови, є правонаступниками прав і обов`язків територіальних органів Державної фінансової інспекції, що реорганізуються. Так, Західний офіс Держаудитслужби є правонаступником, зокрема, Державної фінансової інспекції в Хмельницькій області, з якого було звільнено ОСОБА_1 .

Таким чином, на час розгляду цієї справи, посада, з якої було звільнено позивача не існує.

Разом з цим, коли поновити позивача на посаді, з якої його звільнили і якої формально вже немає, неможливо, то належним способом захисту порушеного права може бути поновлення на посаді, аналогічній тій, з якої його звільнили, і яка існує на дату поновлення.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі №817/860/16.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Одночасно суд зазначає, що накази Держфінінспекції України від 6 липня 2018 року №1-о, №2-о та Західного офісу Держаудитслужби від 9 липня 2018 року №266-о не можуть бути підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, оскільки вони прийняті на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 7 березня 2018 року, яке було скасовано постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2020 року.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Західного офісу Держаудитслужби залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 листопада 2020 року.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Біла Л.М. Франовська К.С.