Справа № 600/2046/20-а
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2046/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лелюк Олександр Петрович

Суддя-доповідач - Моніч Б.С.

05 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Капустинського М.М. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу кандидата у депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом кандидата у депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 до Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Кандидат в депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області №10 від 28 жовтня 2020 року про відмову у повторному підрахунку голосів на виборчих дільницях №730214, №730196;

- зобов`язати Веречанську сільську територіальну виборчу комісію Чернівецького району Чернівецької області здійснити повторний підрахунок на виборчих дільницях №730214, №730196.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що дільничними виборчими комісіями неправильно здійснено підрахунок голосів, оскільки за підрахунками членів Чернівецької територіальної організації Політичної партії "Перемога Пальчевського" за вказану вище політичну партію на виборчих дільницях №730214, №730196 проголосувало більше виборців, ніж зазначено у протоколах виборчих дільниць. Вважає, що постановою від 28 жовтня 2020 року відповідач незаконно відмовив у проведенні повторного перерахунку голосів на виборчих дільницях №730214 та №730196.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову кандидата в депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 до Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

Стягнуто з кандидата в депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 у спеціальний фонд Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до пункту 1 Постанови Верховної Ради України від 15 липня 2020 року №795-ІХ "Про призначення чергових місцевих виборів у 2020 році" призначено чергові вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів (крім визначених пунктами 2 і 3 цієї Постанови) на неділю 25 жовтня 2020 року.

На підставі вказаної Постанови Центральною виборчою комісією прийнято Постанову від 08 серпня 2020 року № 160 "Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 25 жовтня 2020 р.", згідно пункту 1 якої на неділю 25 жовтня 2020 року призначено перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів за переліками згідно з додатками 1 - 24.

За результатами проведених місцевих виборів, які відбулися 25 жовтня 2020 року, членами дільничної виборчої комісії складено протокол про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці №730196, відповідно до якого кількість виборців, які підтримали територіальний виборчий список від кожної місцевої організації політичної партії стосовно Чернівецької територіальної організації Політичної партії "Перемога Пальчевського", становить 1 особа.

Відповідно до протоколу про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці №730214, складеного членами дільничної виборчої за результатами проведених місцевих виборів, які відбулися 25 жовтня 2020 року, кількість виборців, які підтримали територіальний виборчий список від кожної місцевої організації політичної партії стосовно Чернівецької територіальної організації Політичної партії "Перемога Пальчевського", становить 12 осіб.

В матеріалах справи наявні заяви, адресовані керівнику Чернівецької регіональної організації Політичної партії "Перемога Пальчевського" Петричук С.І. та підписані фізичними особами (в загальній кількості 61 особа), з проханням політичну партію в особі ОСОБА_2 звернутися до суду з метою поновлення порушених політичних прав, оскільки на думку заявників, які приймали участь на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року, при підрахунку голосів на виборчих дільницях №730214, №730196 не було враховано їх голоси.

З матеріалів справи вбачається, що кандидатом в депутати по територіальному виборчому округу №2 з виборів депутатів до Чернівецької обласної ради, висунутого Чернівецькою територіального організацією Політичної партії "Перемога Пальчевського", ОСОБА_1 було подано до Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району заяву, в якій зазначено про те, що в процесі підрахунку голосів відповідними дільничними виборчими комісіями 25 жовтня 2020 року велика кількість виборчих бюлетенів до Чернівецької обласної ради необґрунтовано були визнані недійсними, що в свою чергу суттєво вплинуло на результати голосування.

Враховуючи даний факт, а також те, що місцеві вибори проводились на основі нової для виборців пропорційної виборчої системи, непрофесійність (відсутність досвіду) членів дільничних виборчих комісій, велику кількість виборчих бюлетенів, необхідність голосування за політичну партію в цілому та за відповідного кандидата від політичної партії, рекордно малий відсоток явки виборців на виборчі дільниці, підведені підсумки голосування явно не відображають справжнього народного волевиявлення.

У зв`язку з цим та з метою встановлення істинних результатів голосування, з`ясування справжнього волевиявлення народу, ОСОБА_1 просив голову та членів Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії врахувати дані обставини, зобов`язати відповідні виборчі комісії перевірити достовірність визнання виборчих бюлетенів до Чернівецької обласної ради недійсними та на основі цього провести повторний підрахунок голосів на виборчих дільницях в порядку, встановленому Виборчим кодексом України, у його присутності або у присутності довірених осіб.

Рішенням Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області від 28 жовтня 2020 року №12 про відмову у повторному підрахунку голосів на виборчих дільницях №730214, №730196 відмовлено кандидату у депутати по територіальному виборчому окрузі №2 з виборів депутатів до Чернівецької обласної ради, висунутого Чернівецькою територіального організацією Політичної партії "Перемога Пальчевського", ОСОБА_1 у вимозі провести повторний підрахунок голосів на виборчих дільницях №196, 214.

Позивач, не погоджуючись із указаним рішенням, звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваного рішення та безпідставність заявлених позовних вимог.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про проведення повторного підрахунку голосів, кандидатом в депутати по територіальному виборчому округу №2 з виборів депутатів до Чернівецької обласної ради, висунутого Чернівецькою територіального організацією Політичної партії "Перемога Пальчевського", ОСОБА_1 , усупереч вимогам частини 9 статті 254 Виборчого кодексу України не додано актів про порушення вимог Виборчого кодексу України, складених уповноваженими суб`єктами під час проведення голосування та/або підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях №730214, №730196 та позивачем не надано жодних доказів фіксації порушень вимог Виборчого кодексу України під час транспортування протоколів про підрахунок голосів виборців на виборчих дільницях №730214 та №730196 та інших документів.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що обставини, які суд першої інстанції визнав встановленими та мають значення для справи, не доведені, а висновки суду про відсутність підстав для проведення повторного підрахунку голосів на виборчих дільницях не ґрунтуються на законі.

Апелянт вказує, що у протоколах дільничних виборчих комісій містяться неточності, наявність яких є підставою для проведення повторного підрахунку голосів.

Також скаржник зазначив, що розбіжності в голосах зафіксованих заявами виборців та протоколами дільничних виборчих комісій про підсумок голосів на виборчих дільницях обумовлені необґрунтованим визнанням недійсними значної кількості виборчих бюлетенів.

Веренчанська сільська територіальна виборча комісія Чернівецького району Чернівецької області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила проти її доводів і зазначила, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку із чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Положеннями статті 36 Конституції України передбачено, що громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Статтею 38 Конституції України закріплено право громадян брати участь в управлінні державними справами, у всеукраїнському та місцевих референдумах, вільно обирати і бути обраними до органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Гарантії права громадян на участь у виборах, регулює підготовку та проведення виборів Президента України, народних депутатів України, депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласних, районних, сільських, селищних, міських, районних у містах рад, сільських, селищних, міських голів, відповідно до Конституції України визначає Виборчий кодекс України від 19 грудня 2019 року № 396-IX (надалі - ВК України).

Вибори в Україні є основною формою народного волевиявлення, способом безпосереднього здійснення влади Українським народом. Вибори є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування (стаття 1 ВК України).

Згідно статті 12 ВК України передбачено, що вибори проводяться на основі рівного виборчого права. Громадяни України беруть участь у виборах на рівних засадах. Кожен виборець має один голос на кожних виборах, у яких він має право брати участь. Виборець може використати свій голос тільки на одній виборчій дільниці, де він включений до списку виборців. У випадку одночасного проведення різних виборів виборець може реалізувати своє право голосу тільки на одній виборчій дільниці, спільній для всіх виборів, які проводяться одночасно. Виборець реалізує своє право голосу під час виборів у порядку, встановленому цим Кодексом.

У відповідності до приписів статті 16 ВК України голосування на виборах в Україні є таємним. Контроль за змістом волевиявлення виборців, встановлення або розголошення змісту волевиявлення конкретного виборця будь-яким чином забороняється. Членам виборчих комісій, офіційним спостерігачам, представникам засобів масової інформації, іншим особам забороняється вчиняти будь-які дії чи розголошувати відомості, які дають можливість встановити зміст волевиявлення конкретного виборця.

Відповідно до частини 1 статті 20 ВК України встановлено, що виборчий процес - це здійснення протягом встановленого цим Кодексом періоду часу суб`єктами, визначеними статтею 22 цього Кодексу, виборчих процедур, пов`язаних із підготовкою і проведенням відповідних виборів, встановленням та офіційним оголошенням (офіційним оприлюдненням) їх результатів.

Згідно частини 1 статті 21 ВК України виборчий процес кожних виборів, передбачених цим Кодексом, здійснюється на засадах: гарантії реалізації виборчих прав громадян, визначених Конституцією України та цим Кодексом; дотримання основних принципів виборчого права, визначених Конституцією України та цим Кодексом; законності та заборони протиправного втручання будь-кого у виборчий процес; політичного плюралізму та багатопартійності; публічності і відкритості виборчого процесу, усіх його процедур з урахуванням обмежень, встановлених законом, належного інформування виборців та інших суб`єктів виборчого процесу; свободи передвиборної агітації, рівного доступу всіх кандидатів і суб`єктів їх висування на відповідних виборах до засобів масової інформації незалежно від їх форми власності, крім засобів масової інформації, засновниками яких є партії (організації партій); неупередженості органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, закладів, установ і організацій, їх керівників, інших посадових і службових осіб до кандидатів, партій.

Частиною 1 статті 22 ВК України визначено, що суб`єктом виборчого процесу відповідних виборів є: виборець, який має право голосу на відповідних виборах; виборча комісія, уповноважена здійснювати підготовку і проведення відповідних виборів; партія (організація партії), яка висунула кандидатів на відповідних виборах; кандидат, зареєстрований для участі у відповідних виборах у порядку, встановленому цим Кодексом; офіційний спостерігач від кандидата чи партії (організації партії) суб`єкта відповідного виборчого процесу або від громадської організації, зареєстрований у порядку, встановленому цим Кодексом.

Положеннями частини 1 статті 196 ВК України передбачено, що виборчий процес місцевих виборів включає такі етапи: 1) утворення виборчих округів; 2) утворення дільничних виборчих комісій; 3) складання списків виборців, їх перевірка та уточнення; 4) висування та реєстрація кандидатів; 5) проведення передвиборної агітації; 6) голосування у день виборів; 7) підрахунок голосів виборців, встановлення підсумків голосування і результатів місцевих виборів.

Відтак, підрахунок голосів виборців є однією із стадій завершального етапу виборчого процесу місцевих виборів.

В силу частини 1 статті 63 ВК України рішення, дії чи бездіяльність, що стосуються виборчого процесу, можуть бути оскаржені до суду або до виборчої комісії.

Порядок розгляду скарг виборчими комісіями з виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів, затверджений Постановою Центральної виборчої комісії від 21 серпня 2020 року № 192 (надалі - Порядок № 192).

Пунктом 2.1 Порядку № 192 визначено, що відповідно до частини 1 статті 65 ВК України суб`єктом звернення до виборчої комісії з місцевих виборів зі скаргою, що стосується виборчого процесу, може бути, зокрема, кандидат у депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, обласної, районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради, кандидат на посаду сільського, селищного, міського голови, зареєстрований для участі у відповідних місцевих виборах; виборець, виборчі права або охоронювані законом інтереси якого щодо участі у виборчому процесі місцевих виборів порушено рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта оскарження.

Кандидат, зареєстрований для участі у відповідних виборах, та від його імені довірена особа можуть оскаржити до відповідної виборчої комісії рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів оскарження, якщо такі рішення, дії чи бездіяльність стосуються відповідного регіону, округу, де цей кандидат зареєстрований для участі у виборах (пункт 2.3 Порядку №192).

Вимоги до змісту і форми скарги визначені статтею 67 ВК України.

Так, положеннями вказаної статті передбачено, що скарга до виборчої комісії подається у письмовій формі і повинна містити:

1) назву виборчої комісії, до якої вона подається;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) суб`єкта звернення зі скаргою, його місце проживання чи офіційну контактну адресу (юридичну або поштову адресу), а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, якщо такі є;

3) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) суб`єкта оскарження, його місце проживання чи офіційну контактну адресу (юридичну або поштову адресу), а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, якщо такі відомі суб`єкту звернення;

4) суть порушеного питання;

5) виклад обставин і зазначення доказів, якими суб`єкт звернення зі скаргою обґрунтовує свої вимоги;

6) чітко сформульовані вимоги із зазначенням суті рішення, ухвалення якого вимагається від суб`єкта розгляду скарги;

7) перелік документів і матеріалів, що додаються;

8) підпис суб`єкта звернення зі скаргою чи особи, яка уповноважена представляти відповідного суб`єкта, із зазначенням дати підписання.

Відповідно частини 2 та 3 статті 67 ВК України визначено, що у скарзі можуть бути зазначені заінтересовані особи, яких суб`єкт звернення зі скаргою вважає за потрібне залучити до розгляду скарги. У скарзі зазначається статус суб`єкта звернення зі скаргою у виборчому процесі.

Якщо скарга від імені кандидата подається представником кандидата у Центральній виборчій комісії, територіальній виборчій комісії, довіреною особою кандидата, то у скарзі зазначаються також прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання чи офіційна контактна адреса (юридична або поштова адреса), а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, кандидата, в інтересах якого вона подається. При цьому в разі подання скарги представником кандидата у Центральній виборчій комісії, територіальній виборчій комісії, довіреною особою кандидата до виборчої комісії особисто відповідна особа пред`являє посвідчення, видане виборчою комісією в порядку, встановленому цим Кодексом. В інших випадках до скарги додається засвідчена відповідно до законодавства копія відповідного посвідчення (частина 4 статті 67 ВК України).

Приписами частини 7 статті 67 ВК України визначено, що до скарги додаються її копії, докази, зазначені у скарзі, та копії усіх документів, що приєднуються до скарги, у кількості, що дорівнює кількості суб`єктів оскарження та заінтересованих осіб, зазначених у скарзі.

При цьому, в розумінні статті 71 ВК України доказами, на підставі яких виборча комісія під час розгляду скарги встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення суб`єкта звернення зі скаргою, суб`єкта оскарження чи заінтересованих осіб, та інших обставин, що мають значення для правильного розгляду скарги, можуть бути: 1) письмові документи і матеріали (у тому числі електронні), які містять відомості про обставини, що мають значення для правильного розгляду скарги; 2) письмові пояснення суб`єктів виборчого процесу, посадових і службових осіб органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, закладів, установ і організацій, відповідних правоохоронних органів, отримані на вимогу суб`єкта розгляду скарги, у тому числі і членів виборчої комісії на виконання повноважень виборчої комісії; 3) речові докази; 4) висновки експертів, надані письмово на запит виборчої комісії - суб`єкта розгляду скарги, суб`єкта звернення зі скаргою або суб`єкта оскарження; 5) аудіо -, відеоматеріали.

Положеннями частини 5 статті 254 ВК України визначено, що за результатами розгляду документів дільничної виборчої комісії та скарг про порушення вимог цього Кодексу під час проведення голосування та підрахунку голосів на виборчій дільниці, а також під час транспортування виборчих документів до територіальної виборчої комісії, що надійшли до територіальної виборчої комісії на момент прийняття документів дільничної виборчої комісії, територіальна виборча комісія приймає одне з таких рішень:

1) врахувати відомості протоколу про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці;

2) зобов`язати дільничну виборчу комісію виправити виявлені недоліки шляхом складання протоколу з позначкою "Уточнений";

3) провести повторний підрахунок голосів на виборчій дільниці в порядку, встановленому цим Кодексом.

За приписами пункту 9 статті 254 ВК України за наявності заяв або скарг, підтверджених відповідно оформленими актами, складеними кандидатами у депутати, кандидатами на посаду сільського, селищного, міського голови, їх довіреними особами, уповноваженими особами організацій партій, офіційними спостерігачами, виборцями, про порушення вимог цього Кодексу під час проведення голосування та/або підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці, що ставлять під сумнів результати підрахунку голосів виборців на цій виборчій дільниці, територіальна виборча комісія може прийняти рішення про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці.

Отже, зі змісту вказаної норми вбачається право (а не обов`язок) територіальної виборчої комісії прийняти рішення про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці за наявності заяв або скарг, при цьому за умови, що такі заяви або скарги будуть підтвердженні оформленими актами, складеними, кандидатами у депутати, кандидатами на посаду сільського, селищного, міського голови, їх довіреними особами, уповноваженими особами організацій партій, офіційними спостерігачами, виборцями, про порушення вимог ВК України під час проведення голосування та/або підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці, що ставлять під сумнів результати підрахунку голосів виборців на цій виборчій дільниці.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся із скаргою до відповідача, в якій просив забезпечити повторний підрахунок голосів виборців на виборчих дільницях. В обґрунтування якої вказав, що в процесі підрахунку голосів відповідними дільничними виборчими комісіями 25 жовтня 2020 року велика кількість виборчих бюлетенів до Чернівецької обласної ради необґрунтовано були визнані недійсними, що в свою чергу суттєво вплинуло на результати голосування.

За результатами поданої заяви відповідачем прийнято рішення Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області №12 від 28 жовтня 2020 року про відмову у повторному підрахунку голосів на виборчих дільницях №730214, №73019. Дане рішення обґрунтовано тим, що заява позивача не підтверджена жодним актом про порушення.

При цьому, колегією суддів встановлено, що дійсно до заяви кандидата в депутати по територіальному виборчому округу №2 з виборів депутатів до Чернівецької обласної ради, висунутого Чернівецькою територіального організацією Політичної партії "Перемога Пальчевського", ОСОБА_1 , поданої до Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району з проханням провести повторний підрахунок голосів всупереч вимогам частини 9 статті 254 ВК України не було додано актів про порушення вимог ВК України, складених уповноваженими суб`єктами під час проведення голосування та/або підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях №730214 та №730196, що ставлять під сумнів результати підрахунку голосів виборців на цих виборчих дільницях.

Водночас, пунктом 7 частини 7 статті 239 ВК України передбачено, що офіційний спостерігач від організації партії, кандидата має право, зокрема, скласти акт про виявлення порушення цього Кодексу, що підписується ним та не менш як двома виборцями, які засвідчують факт такого порушення, із зазначенням їхніх прізвищ, імен, по батькові, місця проживання та адреси житла, та подати його до відповідної виборчої комісії чи до суду.

Однак, суд зазначає, що позивачем та його уповноваженими особами не надано до суду та матеріали справи не містять жодних доказів щодо фіксування офіційними спостерігачами зазначених порушень з боку відповідача, зокрема актів про порушення Виборчого кодексу України, будь-яких аудіо чи відеоматеріалів, речових доказів.

В ході розгляду справи, представником позивача надано додаткові докази, а саме заяву ОСОБА_3 , у якій окрім іншого зазначено: "В протоколі дільничної виборчої комісії про підрахунок голосів виборців на моїй виборчій дільниці не вдалось зафіксувати дане порушення, оскільки в ньому відсутня така графа, а інші члени комісії були незацікавлені в фіксації зазначено порушення.".

Проте, колегія судді зазначає, що неподання чи навіть нескладання актів порушення виборчого законодавства на розгляд ДВК чи ТВК в день проведення голосування чи в інший день, а лише посилання заінтересованих осіб на порушення виборчого законодавства та неможливість складення таких актів, не може бути врахованим судом як належний та допустимий доказ.

Суд констатує, що факт не подання актів про порушення згаданих в частині 9 статті 254 ВК України разом із поданими скаргами сторонами не заперечувався.

Пунктом 10 статті 254 ВК України передбачено, що у разі наявності акта або письмової заяви осіб, зазначених у частині першій статті 253 цього Кодексу, про порушення вимог цього Кодексу під час транспортування протоколів про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці та інших документів до територіальної виборчої комісії територіальна виборча комісія може, а в разі наявних ознак розпечатування пакетів із запакованими документами, а також у разі неможливості усунення без перерахунку бюлетенів неточностей у протоколі дільничної виборчої комісії зобов`язана прийняти рішення про повторний підрахунок голосів виборців на цій дільниці.

З аналізу наведених норм, вбачається, що територіальна виборча комісія може прийняти рішення про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці, а саме:

- за наявності заяв або скарг, підтверджених ВІДПОВІДНО ОФОРМЛЕНИМИ АКТАМИ, складеними кандидатами у депутати, кандидатами на посаду сільського, селищного, міського голови, їх довіреними особами, уповноваженими особами організацій партій, офіційними спостерігачами, виборцями, про порушення вимог цього Кодексу під час проведення голосування та/або підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці, що ставлять під сумнів результати підрахунку голосів виборців на цій виборчій дільниці;

- у разі наявності акта або письмової заяви осіб, зазначених у частині першій статті 253 цього Кодексу, про порушення вимог цього Кодексу під час транспортування протоколів про підрахунок голосів виборців на виборчій дільниці та інших документів до територіальної виборчої комісії.

Водночас, територіальна виборча комісія зобов`язана прийняти рішення про проведення повторного підрахунку голосів виборців на виборчій дільниці, зокрема:

- в разі наявних ознак розпечатування пакетів із запакованими документами;

- у разі неможливості усунення без перерахунку бюлетенів неточностей у протоколі дільничної виборчої комісії.

Проте, позивачем також не надано до суду жодних доказів на підтвердження наявних ознак розпечатування пакетів із запакованими документами або неточностей у протоколах дільничних виборчих комісій по підрахунках голосів на виборчих дільницях, які неможливо усунути без перерахунку бюлетенів, також позивачем не подано доказів щодо порушення відповідачем порядку встановлення підсумків голосування на місцевих виборах, також не надано доказів щодо подання зауважень під час складання і підписання протоколу підрахунку голосів.

Доводи позивача зводяться фактично до того, що за підрахунками членів Чернівецької регіональної організації Політичної партії "Перемога Пальчевського" на виборчих дільницях проголосувало більше виборців, ніж зазначено у протоколах, у зв`язку із цим, відповідачем неправильно здійснено підрахунок голосів за вказану політичну партію, що є порушенням положенням статтей 250 та 251 ВК України.

Щодо посилань позивача на те, що до заяви, поданої Веренчанській сільській територіальній виборчій комісії Чернівецького району з проханням провести повторний підрахунок голосів було додано заяви фізичних осіб, адресовані керівнику Чернівецької регіональної організації Політичної партії "Перемога Пальчевського" Петричук С.І., то колегія суддів звертає увагу на суперечливу природу таких заяв та не приймає їх до уваги, оскільки, по-перше, про це не вказано у заяві позивача від 27 жовтня 2020 року, а, по-друге, в цих заявах відсутня дата їх підписання. До того ж, у вказаних заявах не зазначено, що особи, які їх підписали, на місцевих виборах 25 жовтня 2020 року віддали свій голос саме за Чернівецьку регіональну організацію Політичної партії "Перемога Пальчевського" та її кандидата у депутати ОСОБА_1 .

Окрім цього, такі заяви в розумінні ВК України не можуть підмінювати собою документи, які мають бути складені у разі виявлення порушень виборчого законодавства, а також сам факт не відповідності кількості осіб, які проголосували за політичну партію "Перемога Пальчевського" згідно протоколу дільничної комісії та кількості виборців, які звернулись з відповідними заявами, може пояснюватись визнанням виборчих бюлетенів не дійсними, що відповідає вимогам ВК України.

При цьому твердження, викладені у цих заявах, про те, що при підрахунку голосів кандидатів у депутати Чернівецької обласної ради не було враховано голоси осіб, вказаних у заявах, є лише припущенням. Як уже зазначалось, таке не підтверджено жодними належними доказами - заявами або скаргами, які підтверджені відповідно оформленими актами.

Відтак, самі по собі посилання позивача на вказані заяви є безпідставними та не дають правових підстав для визнання заявлених позовних вимог обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що у зв`язку із відсутністю доказів на обґрунтування доводів щодо забезпечення повторного перерахунку голосів та з підстав передбачених статтею 254 ВК України відповідачем правомірно та обґрунтовано відмовлено позивачу у здійсненні повторного перерахунку.

Перевіряючи рішення відповідача на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно положень частини 1 та 4 статті 273 КАС України право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність виборчих комісій, комісій з референдуму, членів цих комісій мають суб`єкти відповідного виборчого процесу (крім виборчої комісії), а також ініціативна група референдуму, інші суб`єкти ініціювання референдуму.

Рішення, дії чи бездіяльність територіальних (окружних) виборчих комісій щодо підготовки та проведення місцевих виборів, виборів Президента України, народних депутатів України; обласних комісій з референдуму і комісії Автономної Республіки Крим з всеукраїнського референдуму, а також членів зазначених комісій оскаржуються до окружного адміністративного суду за місцезнаходженням відповідної комісії.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Особливості визначення шкоди, заподіяної протиправними (незаконними) індивідуальними актами та/або рішеннями, зазначеними у частині першій статті 266-1 цього Кодексу, встановлюються Законом України "Про банки і банківську діяльність" та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 та 76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено в частині 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А також, частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частинами 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів протиправність оскаржуваного рішення. Натомість доводи відповідача свідчать про безпідставність позову.

З огляду на вищевстановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відмовляючи позивачу у повторному підрахунку голосів виборців на виборчих дільницях №730214 та №730196, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а також обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття вказаного рішення.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваної відмови (рішення), а тому позовна вимога про визнання протиправною та скасування цієї відмови є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Оскільки, оскаржувана відмова у повторному перерахунку голосів винесена у відповідності до норм чинного законодавства, відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги позивача про зобов`язання Веренчанської сільської територіальної виборчої комісії Чернівецького району Чернівецької області здійснювати повторний підрахунок голосів на виборчих дільницях № 730214 та № 730196.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується статтею 322 КАС України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено у пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судове рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному судовому рішенні, у зв`язку з чим підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Також суд звертає увагу на те, що апелянтом при зверненні з апеляційною скаргою не було сплачено судовий збір.

Частиною 9 статті 273 КАС України встановлено, що суд приймає позовну заяву щодо рішення, дії чи бездіяльності виборчої комісії, комісії з референдуму або члена відповідної комісії до розгляду незалежно від сплати судового збору. У разі несплати судового збору на момент вирішення справи суд одночасно вирішує питання про стягнення судового збору відповідно до правил розподілу судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що з 1 січня 2020 року установлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн.

Як слідує зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено одну позовну вимогу немайнового характеру, тобто при зверненні до адміністративного суду підлягав до сплати судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, розмір судового зору, що підлягав сплаті при поданні апеляційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року становить 1261,20 грн.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення до Державного бюджету України з позивача судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Відповідно до вимог статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги позивача колегією суддів не встановлено.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу кандидата у депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року - без змін.

Стягнути з кандидата в депутати до Чернівецької обласної ради ОСОБА_1 (59414, с. Хрещатик, Заставнівський р-н, номер та серія паспорта: НОМЕР_1 , виданий 01 квітня 2010 року Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) у спеціальний фонд Державного бюджету України судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1261,20 (однієї тисячі двісті шістдесят однієї гривні 20 копійок) за подання апеляційної скарги на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року за реквізитами стягувача: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05 листопада 2020 року.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Капустинський М.М. Шидловський В.Б.