Справа № 640/15390/20
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року м. Київ № 640/15390/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., здійснюючи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін розгляд адміністративної справи

за позовомТовариства з обмеженою відповідальною "Санкамян"
доДержавної служби геології та надр України Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальною "Санкамян" (код ЄДРПОУ - 40232546; місцезнаходження юридичної особи: 34200, Рівненська обл, Рокитнянський р-н., смт. Рокитне, вул. Горького, буд. 15, кв. 5) з позовом до Державної служби геології та надр України (код ЄДРПОУ-37536031; 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16) (Відповідач-1), Міністерства енергетики та захисту довкілля України (код ЄДРПОУ - 37552996; 03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, 35) (Відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати зауваження Міністерства енергетики та захисту довкілля України, які викладені у листі №1623/01/12-20 від 03 лютого 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби геології та надр України про повернення заяви з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року, яке оформлене листом № 5423/01/11-20 від 02 квітня 2020 року;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву ТОВ "САНКАМЯН" з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року та прийняти рішення у формі наказу про надання спеціального дозволу ТОВ "САНКАМЯН" на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області, строком дії - 20 років.

Позовні вимоги мотивовано тим, що зауваження Відповідача-2 стосовно того, що в межах ділянки Томашгородського родовища у Рівненській області знаходяться меліоративні канали, які є частиною меліоративної системи, а видобування корисних копалин меліоративними заходами не передбачено, є необґрунтованими, оскільки норми Закону України «Про меліорацію земель» не містять прямої вказівки на поняття «видобування корисних копалин». При цьому, відсутність в даному випадку чіткості та однозначності правової норми Закону, на яку посилаєтся Відповідач-2 у листі від 03.02.2020 №1623/01/12-20 зумовлює, на переконання позивача, відсутність правової визначеності. Також, позивачем зазначено, що прийняте Держгеонадра рішення про повернення заяви ТОВ «Санкамян» від 24.01.2020 №3/01, яке оформлене листом №5423/01/11/20 від 02.04.2020 є протиправним та підлягає скасуванню, адже Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядком №615 не передбачено повноважень «Держгеонадра повертати в пакет документів, а має бути прийнято рішення про надання чи відмову у видачі спеціального дозволу на користування надрами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач в особі Державної служби геології та надр України надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішення про зобов`язання Держгеонадра видати спеціальний дозвіл на користування надрами, є таким, що виходить за межі повноважень суду, адже суд вправі зобов`язати відповідача до виконання покладених на нього законом і підзаконними актами обов`язків, проте, не може вказувати, яке конкретно рішення (дії) необхідно приймати (вчиняти) відповідачу.

Відповідач в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України також надав суду відзив на позову заяву, в якому наголосив що статтями 4-8 Закону України «Про меліорацію земель», які визначають комплекс заходів відповідно до виду меліорацій земель, - здійснення видобування корисних копалин не передбачено, а Міністерство енергетики та захисту довкілля України діяло виключно в межах повноважень, визначених Положенням про Міністерство, з дотриманням вимог Порядку №615.

Позивач надав суду відповідь на відзиви, де наголосив, що в межах Томашгородського родовища бурштину меліоративні канали відсутні, що підтверджується листом Сарненського управління водного господарства Регіонального офісу водних ресурсів України від 13.03.2020 №98. Відтак, винесені Мінекоенерго зауваження, які викладені у листі від 04.03.2020 №26/1.1-72.2.1-5687 підлягають скасуванню, адже викладена в них інформація не відповідає дійсності. Також, позивачем наголошено, що ним було надано всі документи, визначені Порядком №615, натомість, Держгеонадра в порушення приписів чинного законодавства не було вирішено питання про надання дозволу або відмову у наданні дозволу на користування надрами, а було повернуто ТОВ «Санкамян» заяву з додатками листом від 02.04.2020 №5423/01/11-20. Позивачем у відповіді на відзив наголошено, що Держгеонадра при наявності визначених законодавством умов, у тому числі, подання позивачем усіх необхідних документів та отримання погоджень відповідних органів, не вчинено конкретних дій, а саме не прийнято рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону за заявою Товариства з обмеженою відповідальною "Санкамян".

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.11.2020 замінено відповідача - Міністерство енергетики та захисту довкілля України на правонаступника - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та відзив на позов, встановив наступне.

24 січня 2020 року ТОВ «САНКАМЯН» подано до Державної служби геології та надр України заяву на отримання спеціального дозволу без проведення аукціону для користування надрами Томашгородського родовища бурштину з метою видобування №3/01 (вх. номер Держгеонадр №2038/02/11-20 від 28.01.2020).

Листом від 02.04.2020 №5423/01/11-20 Державна служба геології та надр України повідомила ТОВ «САНКАМЯН», що у зв`язку з внесеним зауваженнями Міністерства енергетики та захисту довкілля України щодо надання дозволу, Держгеонадра повертає ТОВ «САНКАМЯН» заяву з доданими до неї документами.

До вказаного листа було додано копію листа Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 03.02.2020 №1623/01/12-20, в якому заначено, що Міністерство енергетики та захисту довкілля України щодо надання спеціального дозволу на користування надрами Товариству з обмеженою відповідальністю «Санкамян» з метою видобування бурштину Томашгородськго родовища Рівненської області відповідно до абз. 5 п. 24 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 №615 вносить наступні зауваження:

в межах зазначеної ділянки родовища знаходяться меліоративні канали, які є частиною меліоративної системи. Статтею 3 Закону України «Про меліорацію земель» визначено комплекс заходів, які здійснюються на меліоративних землях. Видобування корисних копалин меліоративними заходами не передбачено.

Позивач, не погоджуючись із зауваженнями Міністерства енергетики та захисту довкілля України (наразі замінено на правонаступника - Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України), а також з рішення Державної служби геології та надр України про повернення заяви щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року, звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 16 Кодексу України про надра (у редакції, чинній на момент звернення Позивача з відповідною заявою) передбачено, що подання документів на отримання, продовження спеціальних дозволів на користування надрами, їх переоформлення, внесення до них змін (у тому числі до програми робіт) здійснюються заявником у паперовій або електронній формі через спеціальний електронний кабінет, який формує та веде центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на його офіційному веб-сайті у мережі Інтернет.

Частиною 5 цієї ж статті Кодексу України про надра визначено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174 (далі по тексту - Положення) Державна служба геології та надр України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін врегульована Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від ЗО травня 2011 року № 615 (далі по тексту - Порядок № 615, в редакції, чинній на момент подання заяви).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 615 його дія поширюється на всі види користування надрами. Користувачами надр можуть бути особи, визначені статтею 13 Кодексу України про надра (далі - надрокористувачі). Видача (відмова у видачі, переоформлення, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Пункт 2 Порядку № 615 встановлює, що дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Відповідно до п. 4 Порядку № 615 Дозвіл на видобування корисних копалин (промислову розробку їх родовищ) надається після проведення експертизи та оцінки розвіданих запасів корисних копалин в установленому порядку чи апробації прогнозних (перспективних) ресурсів корисних копалин ДКЗ за умови подальшого затвердження нею таких запасів.

Надрокористувач, якому надано дозвіл на видобування корисних копалин, має право проводити дорозвідку (довивчення) родовища у межах наданої йому ділянки надр.

Видобування не придатних для побутового використання мінералізованих підземних вод для потреб нафтогазової галузі, захоронення супутніх і стічних вод у нафтогазоносних пластах та пластах, насичених мінералізованими водами, що не придатні для господарського і побутового використання, в межах цієї ділянки здійснюються користувачами нафтогазоносних надр без дозволу на спеціальне водокористування.

Підпункт 1 пункту 8 Порядку № 615 передбачає, що без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу.

Право ТОВ «САНКАМЯН» на отримання спеціального дозволу без проведення аукціону відповідачами не заперечується.

Для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у додатку 1, у паперовій та електронній формі. Разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. У заяві зазначаються назва ділянки надр, її місцезнаходження відповідно до адміністративно-територіального устрою України (область, район, населений пункт, прив`язка на місцевості), географічні координати ділянки надр, вид корисних копалин, вид користування надрами, строк дії дозволу, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку.

Відповідно до абзацу 24 пункту 8 Порядку № 615 (в редакції чинній на момент подання зави) документи, що не відповідають вимогам цього Порядку повертаються заявникові не пізніше семи робочих днів з дня їх реєстрації. Інформація про повернення документів розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом трьох робочих днів з дня їх повернення заявникові.

28 січня 2020 року на виконання вимог п. 8 Порядку № 615, Держгеонадра зареєстровано подану ТОВ «САНКАМЯН» заяву від 24.01.2020 № 3/01 на отримання спеціального дозволу на користування надрами Томашгородського родовища бурштину з метою видобування, що підтверджується вх. номером Держгеонадр № 2038/02/11-20.

Вказані обставини відповідачами не заперечуються, також відповідачами не заперечується той факт, що позивачем разом із заявою було подано всі необхідні документи для отримання дозволу на видобування корисних копалин, передбачені Порядком №615.

Відповідно до абзацу 26 п. 8 Порядку № 615 рішення про надання дозволу без проведення аукціону приймається органом з питань надання дозволу відповідно до даних, зазначених у заяві про отримання дозволу, та документів зазначених у додатку 1, протягом 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Мінекоенерго, передбачених пунктом 25 цього Порядку. Інформація про предмет зазначеного рішення розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття.

Пунктом дев`ятим Порядку № 615 встановлено, що надання надр у користування, за винятком надання надр на умовах угод про розподіл продукції та у межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України, погоджується з:

- Радою міністрів Автономної республіки Крим, відповідними обласними, Київською Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;

- відповідними районними, міськими, селищними, сільськими радами - на користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення.

Для здійснення погодження орган з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня реєстрації документів надсилає їх копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним в абзацах другому - четвертому цього пункту, та встановлює строк розгляду зазначених документів.

За результатами розгляду документів, надісланих на погодження, органи, зазначені в абзацах другому - четвертому цього пункту, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають органу, який видає дозвіл.

Згідно інформації щодо стану розгляду заяви, розміщеної на офіційному сайті Держгеонадр (позивачем надано суду витяг з сайту), Рівненською обласною радою заяву ТОВ «САНКАМЯН» на отримання спеціального дозволу без проведення аукціону для користування надрами Томашгородського родовища бурштину з метою видобування - погоджено. Вказані обставини також відповідачами не заперечувались під час надання відзивів на позовну заяву.

Пунктом 25 Порядку №615 встановлено, що про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, анулювання дозволу та внесення змін до нього Держгеонадра видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження.

Держгеонадра інформують Мінекоенерго про надходження заяв і документів, зазначених у додатку 1, про надання та продовження строку дії дозволів з одночасним надсиланням копій цих документів не пізніше ніж протягом семи робочих днів з дня їх реєстрації.

Мінекоенерго в строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня надходження документів, зазначених в абзаці другому цього пункту, надсилає до Держгеонадр пропозиції щодо надання чи продовження строку дії дозволів разом із зазначенням умов, за яких можливе користування надрами на запропонованих ділянках надр, в частині дотримання вимог природоохоронного законодавства або зауваження щодо надання чи продовження строку дії дозволів. Зауваження надсилаються у таких випадках:

ненадання до Мінекоенерго копій документів в повному обсязі згідно з вимогами цього Порядку;

встановлення законодавством обмежень щодо провадження діяльності з користування надрами на території, на якій запланована така діяльність;

невиконання умов користування надрами, передбачених дозволом або відповідною угодою, у разі продовження строку дії дозволу на користування надрами (крім випадку, визначеного абзацом дванадцятим пункту 14 цього Порядку);

наявність рішення про обмеження користування надрами відповідно до законодавства у разі продовження строку дії дозволу на користування надрами;

невиконання вимог природоохоронного законодавства з підтримання належного стану навколишнього природного середовища під час користування надрами.

Пропозиції та зауваження Мінекоенерго щодо надання чи продовження строку дії дозволів, передбачені абзацами третім - восьмим цього пункту, є обов`язковими для врахування Держгеонадрами під час прийняття рішень щодо надання чи продовження строку дії дозволів.

З матеріалів справи судом встановлено, що Листом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 03.02.2020 №1623/01/12-20 відповідача в особі Державної служби геології та надр України було повідомлено, про наявність в Міністерства енергетики та захисту довкілля України зауважень з питання щодо надання спеціального дозволу на користування надрами Товариству з обмеженою відповідальністю «Санкамян» з метою видобування бурштину Томашгородськго родовища Рівненської області, а саме:

в межах зазначеної ділянки родовища знаходяться меліоративні канали, які є частиною меліоративної системи. Статтею 3 Закону України «Про меліорацію земель» визначено комплекс заходів, які здійснюються на меліоративних землях. Видобування корисних копалин меліоративними заходами не передбачено.

17 березня 2020 року ТОВ «САНКАМЯН» направлено Держгеонадра, в доповнення до пакету документів, які додаються до заяви від 21.01.2020 № 03/01 лист Сарненського управління водного господарства Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області Державного агентства водних ресурсів України від 13.03.2020 № 98, яким повідомлено, що в межах Томашгородського родовища бурштину меліоративних систем та каналів, які перебувають на балансі Сарненського УВГ - немає. Найближчі водні об`єкти, які перебувають на обліку Сарненського УВГ: середня річка Льва протікає на відстані 7 км на північ від родовища, озеро Тухове розташоване за 9 км на північ, на північ від родовища бере почато мала річка Журець на відстані 3,5 км.

Листом від 02.04.2020 №5423/01/11-20 Державна служба геології та надр України повідомила ТОВ «САНКАМЯН», що у зв`язку з внесеним зауваженнями Міністерства енергетики та захисту довкілля України щодо надання дозволу, Держгеонадра повертає ТОВ «САНКАМЯН» заяву з доданими до неї документами.

Тобто, підставою для прийняття рішення про повернення документів ТОВ «САНКАМЯН» став лист Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 03.02.2020 №1623/01/12-20 із наявними в ньому зауваженнями.

Дослідивши зміст оскаржуваного листа від 03.02.2020 №1623/01/12-20, судом встановлено, що Міністерством енергетики та захисту довкілля України було лише зазначено зауваження про наявність меліоративних каналів в межах земельної ділянки Томашгородського родовища бурштину, натомість, на підтвердження зазначених даних стосовно наявності меліоративних каналів, Відповідачем-2 ані під час направлення спірного листа від 03.02.2020 №1623/01/12-20, ані під час надання відзиву на позовну заяву не надано письмових підтвердження щодо наявності таких каналів в межах ділянки для видобування бурштину.

Тобто, зауваження Відповідача-2, викладені в листі від 03.02.2020 №1623/01/12-20 документально не підтверджені.

Натомість, в матеріалах справи наявна копія листа Сарненського управління водного господарства Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області Державного агентства водних ресурсів України від 13.03.2020 № 98, який також було додано позивачем до переліку документів до заяви про надання дозволу для листування надрами, в якому зазначено, що в межах Томашгородського родовища бурштину меліоративних систем та каналів, які перебувають на балансі Сарненського УВГ - немає. Найближчі водні об`єкти, які перебувають на обліку Сарненського УВГ: середня річка Льва протікає на відстані 7 км на північ від родовища, озеро Тухове розташоване за 9 км на північ, на північ від родовища бере почато мала річка Журець на відстані 3,5 км.

Обставини, викладені в листі Сарненського управління водного господарства Регіонального офісу водних ресурсів у Рівненській області Державного агентства водних ресурсів України від 13.03.2020 № 98 відповідачем в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України спростовано не було.

Проаналізувавши наведене, суд зазначає, що під час прийняття рішення, оформленого листом від 03.02.2020 №1623/01/12-20 - Відповідач-2, як суб`єкт владних повноважень мав навести обґрунтування своїх зауважень, та надати документальне підтвердження наявності в межах земельної ділянки Томашгородського родовища бурштину меліоративних каналів, з метою відповідності такого рішення вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим, тобто прийнятим з урахуванням усіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Натомість, матеріали справи не місять доказів на підтвердження зауважень, викладених в листі Відповідача-2 від 03.02.2020 №1623/01/12-20, що ставить під сумнів обґрунтованість останніх.

Водночас, суд зазначає, що саме на підставі вказаного листа, Відповідачем-1 в особі Державної служби геології та надр України було повернуто документи та заяву Товариства з обмеженою відповідальною "Санкамян" від 24.10.2020 на отримання спеціального дозволу, тобто, лист Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 03.02.2020 №1623/01/12-20 несе в собі ознаки акту індивідуальної дії, який може бути оскаржений в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Отже, проаналізувавши наведене в сукупності, а саме: відсутність доказів наявності меліоративних земель на території ділянки Томашгородського родовища бурштину та документального підтвердження зауважень Відповідача-2, викладених в листі від 03.02.2020 №1623/01/12-20, а також наявність у вказаного листа ознак акта індивідуальної дії, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування зауважень Міністерства енергетики та захисту довкілля України, оформлених листом №1623/01/12-20 від 03 лютого 2020 року.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної служби геології та надр України про повернення заяви з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року, яке оформлене листом №5423/01/11-20 від 02 квітня 2020 року, суд зазначає наступне.

Необхідно зазначити, що висновки суду стосовно задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування зауважень, оформлених листом №1623/01/12-20 від 03 лютого 2020 року є однією з підстав, для скасування рішення Відповідача-1 про повернення документів ТОВ «Санкамян», оскільки саме у зв`язку з наявністю зауважень Міністерства енергетики та захисту довкілля України позивачеві і було повернуто документи на отримання дозволу.

Поряд з цим, щодо процедури прийняття Відповідачем-1 оскаржуваного рішення, яке оформлене листом № 5423/01/11-20 від 02 квітня 2020 року, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 № 1174 є Відповідач-1, який згідно з покладеними на нього завданнями зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (підпункт 9 пункту 4 Положення).

Пунктом 9 вказаного Положення також визначено, що Держгеонадра у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України і постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України і наказів Мінекоенерго видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначено, що основними принципами державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності є установлення єдиних вимог до порядку видачі документів дозвільного характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» виключно законами, які регулюють відносини, пов`язані з одержанням документів дозвільного характеру, встановлюються вичерпний перелік підстав для відмови у видачі, переоформлення, анулювання документа дозвільного характер; перелік та вимоги до документів, які суб`єкту господарювання необхідно подати для одержання документа дозвільного характеру.

Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» підставами для відмови у видачі документа дозвільного характеру є:

подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком;

виявлення в документах, поданих суб`єктом господарювання, недостовірних відомостей;

негативний висновок за результатами проведених експертиз та обстежень або інших наукових і технічних оцінок, необхідних для видачі документа дозвільного характеру.

Законом можуть встановлюватися інші підстави для відмови у видачі документа дозвільного характеру.

Відмова у видачі документа дозвільного характеру за підставами, не передбаченими законами, не допускається.

Разом з тим, відповідно до абзацу 24 пункту 8 Порядку № 615 документи, що не відповідають вимогам цього Порядку повертаються заявникові не пізніше семи робочих днів з дня їх реєстрації. Інформація про повернення документів розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу протягом трьох робочих днів з дня їх повернення заявникові.

Суд зазначає, що Держгеонадра України як орган держави, до відання якого віднесено вирішення питань стосовно видачі спеціальних дозволів на користування надрами (а також їх переоформлення, внесення до них змін, видача дублікатів, продовження терміну їх дії, зупинення їх дії або анулювання, поновлення їх дії в разі зупинення) при здійсненні своїх повноважень зобов`язаний діяти у той спосіб, який передбачено наведеними вище положеннями законодавства.

З аналізу зазначених приписів Закону України "Про довільну систему у сфері господарської діяльності", Положення про Державну службу геології та надр України та Порядку №615 слідує, що за наслідками розгляду Держгеонадра заяви про надання дозволу на користування надрами вказаним органом має бути прийняте відповідне розпорядче рішення у формі наказу, в тому числі, і у разі відмови надрокористувачу у задоволенні поданої ним заяви.

Відповідачем в порушення приписів чинного законодавства не було вирішено питання про надання дозволів або відмову у наданні дозволів на користування надрами, а було повернуто заяви з додатками листами. Натомість, п. 8 Порядку № 615 передбачено, що поверненню заявнику підлягають саме документи, долучені ним до заяви, які не відповідають вимогам цього Порядку за формою або змістом.

Отже, Державна служба геології та надр України порушила процедуру розгляду заяв позивача на отримання спеціального дозволу користування надрами.

Аналогічна правова позиція щодо порядку розгляду заяв на отримання спеціального дозволу користування надрами та прийняття відповідних рішень за результатними розгляду таких заяв, викладена Верховним Судом в постанові від 02 жовтня 2019 року по справі № 826/1236/17.

Таким чином, з урахуванням встановлених судом обставин щодо підстав та порядку прийняття Відповідачем-1 оскаржуваного рішення, яке оформлене листом № 5423/01/11-20 від 02 квітня 2020 року, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Державної служби геології та надр України, оформленого листом № 5423/01/11-20 від 02 квітня 2020 року та наявність підстав для їх задоволення.

Поряд з цим, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Здійснюючи розгляд даної адміністративної справи, суд враховує загальну правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Рисовський проти України», де ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Аналогічна позиція щодо застосування принципу «належного урядування», викладена і рішеннях ЄСПЛ у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia, «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v.The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv.Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v.Croatia).

Стосовно вимог позивача в частині зобов`язання Державної служби геології та надр України повторно розглянути заяву ТОВ "САНКАМЯН" з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року та прийняти рішення у формі наказу про надання спеціального дозволу ТОВ "САНКАМЯН" на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області, строком дії - 20 років, суд зазначає наступне.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Такий підхід, встановлений процесуальним законодавством, є прийнятним не тільки при розгляді вимог про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, але і у випадку розгляду вимог про зобов`язання відповідного суб`єкта вчинити дії після скасування його адміністративного акта.

Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційною адміністративного суду у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/17220/17 та від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18.

З огляду на вищенаведене в сукупності, у том числі, на встановлену у судовому порядку протиправність повернення позивачу заяви і матеріалів на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області та відсутність законних підстав для не надання спеціального дозволу на користування надрами, заявлені позивачем вимоги зобов`язального характеру є належним способом захисту його законного порушеного права на отримання відповідного спеціального дозволу, як добросовісного користувача надрами, який здійснював їх геологічне вивчення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В той же час, зміст принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, передбачений пункту 4 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язує адміністративний суд до активної ролі у судовому засіданні, в тому числі і до уточнення змісту позовних вимог, з наступним обранням відповідного способу захисту порушеного права.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими підлягають задоволенню повністю.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням заявлених ТОВ "Санкамян" позовних вимог та обставин даної справи, суд приходить до висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь останнього пропорційно за рахунок відповідачів: Державної служби геології та надр України та Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України.

Керуючись положеннями статей 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, ст. ст.241-246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальною "Санкамян" (код ЄДРПОУ - 40232546; місцезнаходження юридичної особи: 34200, Рівненська обл, Рокитнянський р-н., смт. Рокитне, вул. Горького, буд. 15, кв. 5) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати зауваження Міністерства енергетики та захисту довкілля України, оформлені листом №1623/01/12-20 від 03 лютого 2020 року.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Державної служби геології та надр України про повернення заяви з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року, яке оформлене листом № 5423/01/11-20 від 02 квітня 2020 року.

4. Зобов`язати Державну службу геології та надр України повторно розглянути заяву ТОВ "САНКАМЯН" з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області № 3/01 від 24 січня 2020 року та прийняти рішення у формі наказу про надання спеціального дозволу ТОВ "САНКАМЯН" на користування надрами з метою видобування бурштину Томашгородского родовища у Рівненській області, строком дії - 20 років

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальною "Санкамян" (код ЄДРПОУ - 40232546; місцезнаходження юридичної особи: 34200, Рівненська обл, Рокитнянський р-н., смт. Рокитне, вул. Горького, буд. 15, кв. 5) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 153, 00 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три гривні) за рахунок Державної служби геології та надр України (код ЄДРПОУ-37536031; 03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16).

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальною "Санкамян" (код ЄДРПОУ - 40232546; місцезнаходження юридичної особи: 34200, Рівненська обл, Рокитнянський р-н., смт. Рокитне, вул. Горького, буд. 15, кв. 5) понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 153, 00 грн. (три тисячі сто п`ятдесят три гривні) за рахунок Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (вул. Митрополита Василя Липківського, 35, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 43672853).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа