Справа № 826/5306/18
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 826/5306/18

адміністративне провадження № К/9901/29094/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Усенко Є.А.,

суддів: Білоуса О.В., Гімона М.М.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі -ГУ ДПС) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправними відмови ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, які оформлені листами від 30.01.2018 №351/М/26-50-08-02-11, від 21.02.2018 №712/М/26-50-08-02-11 про відмову ОСОБА_1 у внесення відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі Повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П; зобов`язано ГУ ДФС у м. Києві внести відомості (дані) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі Повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02.11.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження) крім випадків якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.04.2018 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, у рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2020 також зазначено про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.

Доводів про наявність виключних обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, ГУ ДПС у касаційній скарзі не зазначає, судовою колегією такі обставини також не встановлені.

Суд першої інстанції не порушив норми частин другої, четвертої та пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.

Доводів щодо порушення судом першої інстанції цих норм процесуального права касаційна скарга не містить.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 248, 328, пунктом 1 частини першої 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.03.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

СуддіЄ.А. Усенко О.В. Білоус М.М. Гімон