Справа № 600/1073/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1073/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області", Міністерства внутрішніх справ України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Державної установи "Територіального медичного об`єднання МВС України по Чернівецькій області", Міністерства внутрішніх справ України, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області", викладену у листі від 03.06.2020р. за №33/46-659 в направленні документів до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства і внутрішніх справ України для вирішення питання про надання ОСОБА_1 статусу "Ветеран органів внутрішніх справ" та видачі посвідчення і нагрудного знаку відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист";

- зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області" направити до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України документи для вирішення питання про надання ОСОБА_1 статусу "Ветеран органів внутрішніх справ" та видачі посвідчення і нагрудного знаку, відповідно до пункту 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист";

- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України у наданні ОСОБА_1 статусу ветерана органів внутрішніх справ та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України на підставі поданих документів надати ОСОБА_1 статус ветерана органів внутрішніх справ та видати посвідчення "Ветеран органів внутрішніх справ" встановленого зразка.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до ст. 5 Закону України "Про статус ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" набув право на присвоєння звання "Ветеран органів внутрішніх справ України", так як його вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 25 років 11 місяців 08 днів, а у пільговому обчислені складає 29 років 02 місяці 08 днів. Проте, відповідачами йому відмовлено у встановленні статусу ветерана органів внутрішніх справ, посилаючись на те, що вислуга військової служби та служби в органах внутрішніх справ на день його звільнення становить 23 роки 06 місяців 04 дні.

За наведених обставин вважає, що оскаржуване рішення відповідача про відмову в отриманні статусу "Ветеран органів внутрішніх справ" є незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси.

2. Відповідачем (ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області") до суду подано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що тривалість служби позивача в календарному обчисленні є меншою за 25 років, а тому відсутні підстави для встановлення останньому статусу "Ветеран органів внутрішніх справ", а відтак і направлення документів для присвоєння такого статусу.

3. Відповідач (Міністерство внутрішніх справ України) правом передбаченим статтею 162 КАС України на подання відзиву не скористався.

4. Позивач подав до суду відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому останнім наводились переважно аналогічні аргументи, які викладенні в позовній заяві.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

Ухвалою суду відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. Відповідно до наказу УМВС України в Чернівецькій області № 26 о/с від 13.03.1996 р. позивача прийнято на службу до органів внутрішніх справ України.

2. Згідно наказу УМВС України № 109 о/с від 05.11.2002 р. підполковника міліції ОСОБА_1 з посади старшого інспектора з особливих доручень групи режиму першого відділу УМВС, згідно з Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено з 06.11.2002 р. у відставку за ст. 65 п. "б" (через хворобу). Вислуга в ОВС на день звільнення становить: календарна - 06 років 08 місяців 05 днів. Вислуга років для нарахування пенсії становить: календарна - 25 років 11 місяців 08 днів, в пільговому обчисленні - 29 років 02 місяці 08 днів (а.с. 22).

3. Позивач звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області із заявою в якій просив, підготувати та подати шляхом направлення до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України документи для вирішення питання про надання позивачеві статусу ветерана органів внутрішніх справ та видачу відповідного посвідчення і нагрудного знаку. (а.с.35-39)

4. Також позивач звернувся із заявою аналогічного змісту до Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності Міністерства внутрішніх справ України. (а.с.40-44)

5. 03.06.2020 року за результатами розгляду вказаних заяв ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області" надано відповідь № 33/46-659, в якій посилаючись на норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивача повідомлено, що вислуга на день звільнення останнього складала у календарному обчисленні - 25 років 11 місяців 08 днів, з яких служба в збройних силах 16 років 10 місяців 5 днів, служба в органах внутрішніх справ 6 років 8 місяців 5 днів, період навчання у вищому навчальному закладі 02 роки 04 місяці 28 днів - в загальному строк служби військової і в органах внутрішніх справ становить 23 роки 06 місяців 04 дні, що становить менше 25 календарних років, відтак відсутні підстави для направлення документів до Департаменту персоналу МВС України для встановлення статусу ветерана органів внутрішніх справ (а.с. 45).

6. 01.07.2020 року Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України позивачу надано лист/відповідь, де окрім іншого відповідач посилаючись на норми Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначає про те, що період часу навчання зараховується до вислуги років для призначення пенсії, але не є видом служби, періоди якої враховуються для надання статусу «Ветеран органів внутрішніх справ». Тривалість служби позивача у календарному обчисленні становить 23 роки 6 місяців 10 днів (без урахування періоду навчання в Чернівецькому ордена Трудового Червоного Прапора державному університеті з 01.09.1973 по 27.06.1978 р.р.). Підстави для надання статусу «Ветеран органів внутрішніх справ» і видачі посвідчення, відсутні. (а.с.46)

7. В ході судового розгляду справи судом також встановлено, що відповідно до відомостей АС «Діловодство спеціалізованого суду» 12.03.2020 року Сьомим апеляційним адміністративним судом розглянуто апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернівецькій області про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії.

Зміст правовідносин у вказаній справі полягав у тому, що в лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області про визнання незаконним рішення Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 29 березня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про визнання його ветераном органів внутрішніх справ України та надання статусу "Ветеран органів внутрішніх справ" та зобов`язання Головного управління Національної поліції України в Чернівецькій області визнати його ветераном органів внутрішніх справ на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та надати йому статус "Ветеран органів внутрішніх справ".

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 29 березня 2016 року задоволенні заяви про визнання ОСОБА_1 ветераном органів внутрішніх справ України та надання статусу "Ветеран органів внутрішніх справ".

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області визнати ОСОБА_1 ветераном органів внутрішніх справ на підставі пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" та надати йому статус "Ветеран органів внутрішніх справ".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, апеляційна інстанція за результатами перегляду вказаного рішення скасувала рішення першої інстанції, зазначивши окрім іншого, наступне.

Позивач ОСОБА_1 з клопотанням про встановлення статусу ветерана органів внутрішніх справ та видачі посвідчення, повинен був звернутись до ліквідаційної комісії УМВС України в Чернівецькій області, на яку покладено обов`язок підготовки документів, складення подання та надіслання їх до ДПООНД МВС для винесення висновку по суті заяви.

Головне управління Національної поліції в Чернівецькій області не є належним відповідачем, оскільки не має обов`язку по встановленню статусу ветерана органів внутрішніх справ колишнім працівникам ОВС.

ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України від 24 березня 1998 року № 203/98-ВР "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист" ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД.

3. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01 червня 2002 року № 742 "Про порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" на видачу посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран органів внутрішніх справ" поширено дію Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1601 (далі - Порядок №1601).

Згідно пункту 3 Порядку №1601 підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака "Ветеран військової служби" є один з таких документів: наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку; довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; посвідчення про нагородження медаллю "Ветеран Вооруженных Сил СССР".

4. Конституційний Суд України, даючи тлумачення положенням статті 5 Закону №203/98-ВР (справа про ветеранів органів внутрішніх справ) у рішенні від 27.02.2003 №4-рп, зазначив, що статус ветерана органів внутрішніх справ (за аналогією ветерана військової служби) може надаватися лише за наявності таких фактів: громадянство України, бездоганна служба; 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше як 20 років становить вислуга у календарному обчисленні); звільнення в запас або у відставку відповідно до законодавства України, колишнього Союзу РСР чи держав СНД (п. 4 Рішення). При цьому, набуття статусу ветерана органів внутрішніх справ не пов`язується з часом звільнення особи зі служби в цих органах.

5. Відповідно до пункту 1 розділу I Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 29 липня 1991 року №114 (далі - Положення № 114) до рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ належать особи, які перебувають у кадрах Міністерства внутрішніх справ і яким присвоєно спеціальні звання, встановлені законодавством.

Час перебування осіб рядового і начальницького складу на службі в органах внутрішніх справ зараховується до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу за спеціальністю згідно з законодавством (пункт 20 Положення № 114).

6. Конституційний Суд України в Рішенні від 27 лютого 2003 року № 4-рп/2003, з-поміж іншого, зазначив, що служба в органах внутрішніх справ має ряд специфічних властивостей, що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або у відставку.

7. Питання щодо обчислення вислуги років при призначенні пенсії особам, звільненим з військової служби, регулюється Законом України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-ХІІ) та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - Порядок № 393).

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-ХІІ особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із частиною 2 статті 17 Закону України №2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби

Такий самий порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом встановлено і у пункті 2 Порядку №393.

8. Верховний Суд України у постанові від 10 березня 2015 року (справа №21-411а14) щодо зарахування до вислуги років осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, часу їхнього навчання відповідно до статті 17 цього Закону зазначив, що "у наведеному вище тексті норми права розділові знаки і сполучник "також" у сполученні з "а" вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника. Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з вищевикладеного, додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 вказаного вище Закону, якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.

9. На підставі аналізу наведених вище норм права та враховуючи особливий статус осіб, які мають право на пенсію військовослужбовця, суд дійшов висновку про те, що до вислуги років особам, звільненим з військової служби, при призначенні пенсій на умовах Закону №2262-XII додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік за шість місяців.

10. Судом встановлено, що ОСОБА_1 27 червня 1978 року отримав диплом НОМЕР_1 , за яким він у 1973 році вступив до Чернівецького Ордена Трудового Червоного Прапора державного університету та у 1978 році закінчив повний курс за спеціальністю "Оптичні прилади та спектроскопія", і йому присвоєна кваліфікація "інженера-фізика-оптика".

В архівній довідці Чернівецького Національного університету ім.Ю. Федьковича №34/40-56 від 11.01.2017 р. значиться, що студент 2 курсу фізичного факультету денної форми навчання ОСОБА_1 наказом по університету від 27.09.1974 р. №179-СТ залучений до занять по військовій підготовці з осіннього семестру 1974-1975 учбового року до кінця 4 курсу.

Згідно довідки №1 від 05.01.2017 р., виданої Чернівецьким міськвійськкоматом, майор у відставці ОСОБА_1 служив у Збройних Силах з 27.03.1979 р. по 02.02.1996 р. на посадах офіцерського складу, що підтверджено особовою справою офіцера у відставці.

Згідно послужного списку, ОСОБА_1 служив в органах внутрішніх справ з 01 березня 1996 року. На підставі наказу УМВС України № 109 о/с від 5 листопада 2002 року підполковника міліції ОСОБА_1 було звільнено у відставку з посади старшого інспектора з особливих доручень групи режиму першого відділу УМВС. Вислуга років позивача на день звільнення становила у календарному обчисленні - 25 років 11 місяців 8 днів, в пільговому обчисленні - 29 років 2 місяці 8 днів.

Наведені періоди служби також підтверджується записами у трудовій книжці ОСОБА_1 .

При цьому, згідно складеного УМВС України в Чернівецькій області розрахунку, останній сформований для призначення позивачу пенсії, а вислуга 29 років 2 місяці 8 днів розрахована з урахуванням часу навчання останнього, що становить 02 роки 04 місяці 28 дні. Отже, позивач прослужив на військовій службі та в органах внутрішніх справ 23 роки 6 місяців 10 днів.

Крім того судом встановлено, що 01.07.1978 року позивачеві присвоєно військове звання, а починаючи з 27.03.1979 року, останній служив в Збройних Силах України. Тобто, військове звання позивачеві присвоєно після відрахування з університету, у зв`язку із закінченням, що підтверджується матеріалами справи, зокрема записами у військовому квитку .

Разом з тим, враховуючи особливий статус осіб, які проходять військову службу та службу в органах внутрішніх справ, сам факт того, що позивач до вступу на військову службу та в службу в органи внутрішніх справ навчався у вищому навчальному закладі не є достатньою підставою для зарахування цього періоду навчання до вислуги років (як календарної, так і пільгової), яка дає право на отримання статусу ветерана органів внутрішніх справ.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 (справа №817/1269/16), що в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України, суд застосовує до спірних правлвідносин.

11. За наведених обставин, оскільки позивачеві за час навчання у вищому навчальному закладі не було присвоєно офіцерського (спеціального) звання, відтак немає підстав для зарахування часу такого навчання до вислуги років на підставі статті 17 Закону № 2262-ХІІ для надання відповідного статусу «Ветеран органів внутрішніх справ».

Таким чином, станом на дату звільнення з органів внутрішніх справ, вислуга позивача в календарному обчисленні становить менше 25 календарних років, що недостатньо для надання йому статусу ветерана органів внутрішніх справ відповідно до статті 5 Закону №203/98-ВР.

12. Крім того, на переконання суду, до спірних правовідносин не застосовуються положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" оскільки, даний закон визначає умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян України, у тому числі, визначає стаж для призначення пенсії, а спеціальна норма Закону України "Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист" визначає умови, норми та порядок для отримання статусу ветерана військової служби.

Тобто, стаж служби в органах внутрішніх справ для отримання статусу ветерана та стаж для призначення пенсії мають різну правову природу.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в своєму рішенні від 19.10.2016 у справі К/800/12312/16.

Відтак, суд відхиляє аргументи позивача з приводу того, що відповідачі діяли протиправно відмовляючи в наданні останньому статусу «Ветеран органів внутрішніх справ».

13. Враховуючи вищенаведене та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідачі, відмовивши в направленні документів, а також у наданні статусу "Ветеран органів внутрішніх справ", діяли у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

14. Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

15. Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

16. В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, заява N 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

17. Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідачів, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області", Міністерства внутрішніх справ України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач - Державна установа "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернівецькій області" (вул. Героїв Майдану, 228, м. Чернівці,58013, )

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України (м. Київ, вул. Богомольця, 10, )

Суддя О.В. Боднарюк