Справа № 360/3764/18
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

05 листопада 2020 року
справа №360/3764/18
адміністративне провадження №К/9901/572/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Соколова В.М.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву адвоката Алєксєєва Олексія Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у адміністративній справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Луганській області, третя особа - Державний заклад «Луганський державний медичний університет», про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
У листопаді 2018 року ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Алексєєв Олексій Ігорович, звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив визнати протиправним та нечинним з моменту прийняття рішення Управління Державної міграційної служби України у Луганській області (далі - УДМСУ у Луганській області) про відмову у видачі посвідки на тимчасове проживання та зобов`язати видати таку посвідку на підставі поданих ним 03 жовтня 2018 року документів.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково: визнано протиправним рішення УДМСУ у Луганській області № 4401.5-38971/44.1-18 про відмову у видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_3 , оформлене повідомленням про відмову у прийнятті (розгляді) документів; зобов`язано відповідача розглянути питання щодо видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , на підставі поданих ним 03 жовтня 2018 року документів; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 1 938,20 грн.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року заяву представника позивача - адвоката Алексєєва О.І. щодо ухвалення додаткового судового рішення задоволено. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн за представництво інтересів під час апеляційного оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 червня 2019 року у цій справі.

Постановою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року додаткову постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 360/3764/18 залишено без змін. Відмовлено у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Алексєєва О.І. про стягнення з Управління Державної міграційної служби України у Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з надання професійної правничої допомоги, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, у розмірі 5 000,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви представника про стягнення витрат з надання професійної правничої допомоги, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача судових витрат, понесених під час касаційного розгляду, оскільки факт сплати відповідних коштів (здійснення відповідних витрат) не настав.

До суду 09 жовтня 2020 року надійшла заява представника позивача - адвоката Алєксєєва О.І. про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій він просить стягнути з УДМСУ в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції у розмірі 5 000,00 грн.

Заява мотивована тим, що представником позивача для оскарження у касаційному порядку рішення суду було підготовлено відзив на касаційну скаргу. Вартість підготовки такого документа склала 5 000,00 грн. Отже, позивачем були понесені додаткові судові витрати за надання йому фахової правничої допомоги адвокатом Алєксєєвим О.І., які він поніс під час касаційного розгляду справи.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні на 03 листопада 2020 року.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Згідно з правилом пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частин першої - четвертої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи убачається, що позивач поніс витрати на правничу допомогу адвоката (за представлення інтересів позивача у зв`язку з поданням відповідачем касаційної скарги на додаткову постанову у справі № 360/3764/18 у розмірі 5 000,00 грн відповідно до додатку № 1 до угоди про надання правничої (юридичної) допомоги адвокатом № 05-11/1 від 05 листопада 2018 року; акту виконаних робіт (надання послуг) від 20 січня 2020 року; квитанції до прибуткового касового ордера №22 від 06 жовтня 2020 року.

Колегія суддів враховує, що акт виконаних робіт (надання послуг) від 20 січня 2020 року містить детальний опис робіт (наданих послуг) з професійної правничої допомоги у справі № 360/3764/18, а саме: ознайомлення з касаційною скаргою (2 години) - 1 000,00 грн; пошук судової практики (1 година) - 500,00 грн; розробка судової стратегії (2 години) - 1 000,00 грн; підготовка відзиву на касаційну скаргу відповідача та подання його до суду (5 годин) - 2 500,00 грн.

Розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката підтверджено відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України.

Оскільки рішення у справі ухвалено на користь позивача, сума вказаних судових витрат має бути стягнута на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.

Ураховуючи те, що наданими до суду касаційної інстанції документами витрати на правничу допомогу у конкретній адміністративній справі підтверджено, суд дійшов висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 143, 243, 252, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву адвоката Алєксєєва Олексія Ігоровича, подану в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат -задовольнити.

Стягнути з Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (код юридичної особи в ЄДР 37851432, адреса: вул. Партизанська, буд. 12, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство - Індія, паспорт № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, у сумі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

М.В. Білак

О.В. Калашнікова ,

Судді Верховного Суду