Справа № 524/9356/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 р.Справа № 524/9356/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторії Василівни на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Андрієць Д.Д., вул. Першотравнева, 29/5, м. Кременчук, Полтавська, 39600, повний текст складено 30.07.20 року по справі № 524/9356/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторії Василівни , Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторії Василівни, батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП, в якому просила скасувати постанову серії ЕАК №1860256 від 14.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову вказує, що 14.12.2019 відносно неї винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1860256 за ч.5 ст.122 КУпАП за те що вона, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, здійснила стоянку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 (інваліди) не маючи посвідчення інваліда і не перевозивши осіб з інвалідністю. З постановою вона не згодна та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України вона не порушувала. Місце зупинки її транспортного засобу має ледве помітну дорожню розмітку 1.30, яку на час розгляду справи про адміністративне правопорушення було повністю покрито брудом. Табличка 1.17 на місці зупинки її транспортного засобу була відсутня. Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення через те, що місце зупинки її транспортного засобу було оформлено з порушенням вимог ДСТУ. В оскаржуваній постанові неправильно зазначено пункт правил, оскільки правила зупинки регулюються розділом 15 ПДР України, а в розділі 34 п.1.30 ПДР України вказані позначення горизонтальної розмітки, що на її переконання, є недопустимим.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 липня 2020 року вказаний позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1860256, винесену 14.12.2019 Інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторією Василівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не враховано всі обставини справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судове засіданні сторони не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 14.12.2019 інспектором роти №3 батальйону патрульної поліції у м.Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко В.В. винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1860256, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

В постанові зазначено, що 14.12.2019 о 11:00 в м.Кременчук, вул.Київська, 66 Г, водій керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover днз НОМЕР_1 , здійснила стоянку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 (інваліди) не маючи посвідчення інваліда і не перевозивши осіб з інвалідністю, чим порушив п.34 ПДР України.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доказів в підтвердження наявності в діях водія складу адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з положеннями п. 2.3 розд. 2 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Підпункт 5.38 п. 5 (Інформаційно-вказівні знаки) розділу 33 ПДР України визначає знак «Місце для стоянки», який застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Знак з літерою "Р" та символом даху застосовується для критих стоянок. Знак з літерою "Р" та символом автобуса застосовується для критих стоянок з можливістю пересадки на маршрутні транспортні засоби.

Підпункт 7.17 п. 7 (Таблички до дорожніх знаків) розділу 33 ПДР України визначає табличку "Особи з інвалідністю", яка означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю" відповідно до вимог цих Правил.

Відповідно до п. 8.1. розд. 8 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно з п. 8.5.1 розд. 8 ПДР України горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Горизонтальна розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю".

Пунктом 22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 визначено, що на майданчиках для паркування обов`язково облаштовуються місця (в обсязі 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру, позначені дорожніми знаками та розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні". Відстань від в`їзду на майданчик для платного паркування до найближчого такого місця не повинна перевищувати 50 метрів.

На місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", не можуть бути розміщені інші транспортні засоби.

У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у частині шостій статті 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 5 статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до п. 1.10 розд. 1 ПДР України зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо); стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

Виходячи із системного аналізу вказаних вище норм права, паркування (як стоянка, так і зупинка) водієм транспортного засобу на місці, що позначено розміткою 1.30 - місця стоянки транспортних засобів, які перевозять осіб з інвалідністю чи на яких установлено розпізнавальний знак "Водій з інвалідністю", створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Також, згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

За матеріалами справи, у постанові серії ЕАК №1860256 від 14.12.2019 зазначено, що 14.12.2019 о 11:00 в м.Кременчук, вул.Київська, 66 Г, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Land Rover Range Rover днз НОМЕР_1 , здійснила стоянку на місці позначеному дорожньою розміткою 1.30 (інваліди) не маючи посвідчення інваліда і не перевозивши осіб з інвалідністю, чим порушила п.34 ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) грн. 00 коп.

На підтвердження обставин справи, відповідачем до відзиву на позовну заяву додано оптичний диск з місця події, на якому містяться відеофайли «6», « НОМЕР_2 » « НОМЕР_3 » (а.с. 22).

З відеозапису «3» вбачається, що автомобіль марки Land Rover Range Rover, держаний номерний знак НОМЕР_1 , припарковано на місці, на якому дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, що позначено дорожньою розміткою 1.30 та знаком 5.38 ПДР України. При цьому, позивачем не заперечується факт здійснення зупинки на місці, позначеному дорожньою розміткою 1.30 та знаком 5.38 ПДР України.

З відеозаписів «3» та «1» вбачається, що водієві повідомлено про розгляд справи, а також роз`яснено вимоги ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу. Від надання письмових пояснень водій на місці розгляду справи відмовилась, клопотань не заявляла.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що наданими відповідачем доказами підтверджується факт вчинення позивачем порушення п.34 ПДР, який не спростовується іншими матеріалами справи.

З огляду на викладене, слід дійти висновку, що інспектором роти №3 батальйон патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторією Василівною правомірно притягнуто позивача до відповідальності на підставі ч.5 ст.122 КУпАП, підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відсутні.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Враховуючи викладене, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАК №1860256 від 14.12.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 5 ст. 121 КУпАП, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.

Беручи до уваги вищенаведене, рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 30 липня 2020 року підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторії Василівни задовольнити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.07.2020 року по справі № 524/9356/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП Кравченко Вікторії Василівни, Батальйону патрульної поліції в м.Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова