Справа № 440/2083/18
Суддя: Журибіда Б. М.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер №440/2083/18
Провадження № 2-а/943/93/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Журибіди Б.М.

при секретарі Гута О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду місті Буськ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП № 2 Буського ВП ГУ НП у Львівській області Дуткевича Андрія Анатолійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з означеним адміністративним позовом про скасування постанови Серії БР № 905490 від 12.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення. Позов мотивує тим, що 25.09.2018 року в с. Боложинів Буського району посеред подвір`я його батько виявив конверт адресований на ім`я позивача з Буського ВП ГУ НП у Львівській області. В конверті знаходилась копія постанови БР №905490 від 12.09.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Копія постанови є відбитком з оригіналу, виготовлена шляхом написання її з допомогою копіювального паперу. Копія є дуже неякісною і її зміст є не незрозумілим. Припустив, що постанова складена як наслідок його спілкування із працівниками поліції в с. Боложинів та в м. Буську 12.09.2018 року. Того дня він відмовився ознайомлюватися та отримувати будь-які документи від працівників поліції через неправомірність дій працівників поліції, про що заявляв їм одразу. Із самого змісту постанови (з її стану) не має змоги зрозуміти у чому його звинувачують, як це кваліфіковано працівниками поліції і які правові наслідки це має, чи матиме для нього, і не має змоги себе належним чином захищати. Надіслав до Буського ВП лист із проханням надіслати йому якісну копію постанови, однак жодної відповіді на день звернення ним до суду з даним позовом, не надійшло.

Позивач позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просить позов задоволити, справу слухати без його участі та застосування засобів звукозапису, про що подав письмове клопотання.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про розгляду справи у його відсутності, відзив на позов, не подав.

Враховуючи вимоги ч. 3 п. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Проте, як видно з копії постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії № БР № 905490 від 12.09.2018 року, така не відповідає вказаним вище вимогам, так як така, не містить суті правопорушення, місце вчинення адміністративного правопорушення. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності (можна припустити) за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн., однак суть правопорушення не можливо встановити, копія постанови є нечитабельна, оскільки з копії оскаржуваної постанови неможливо практично нічого прочитати.

Більшість необхідних реквізитів та інформації в оскаржуваній копії постанови неможливо прочитати та співставити з вимогами, передбаченими законодавством до її оформлення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Відтак, враховуючи обов`язок відповідача довести правомірність прийнятого оскаржуваного рішення, суд встановив, що відповідачем такий не виконано та не подано суду доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача ОСОБА_1 , викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова не дає підстав для висновку про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідає принципу верховенства права, а прийняття рішень про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинно ґрунтуватись на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи та оцінці здобутих доказів.

Окрім цього, лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності без жодних доказів, що свідчили би про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, не може бути єдиним беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Позивач просить суд захистити його право шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач не представив суду достатніх та належних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, що є необхідним для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому за встановлених обставин факт вчинення позивачем правопорушення, є недоведеним, а оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню з закриттям провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 255, 286, 297 КАС України, ст. 268 КУпАП, суд -

ухвалив:

адміністративний позов задоволити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БР № 905490 від 12.09.2018 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарга на рішення, у відповідності до ч. 4 ст. 286 КУпАП, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Б. М. Журибіда