Справа № 200/9651/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 р. Справа№200/9651/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області, у якому просив:

- скасувати рішення відповідача від 09 грудня 2019 року про відмову в призначенні соціальної допомоги: допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу допомогу про народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям, та соціальну допомогу з моменту звернення як малозабезпеченій особі.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що рішенням відповідача від 09 грудня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні соціальної допомоги: допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, з підстав, які позивач вважає протиправними.

03 листопада 2020 року від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини рішенням від 10 грудня 2019 року, оскільки немає права на призначення допомоги, у зв`язку з порушенням строку звернення (12 місяців з дня народження дитини) за її призначенням. Рішенням від 09 грудня 2019 року відмовлено в призначенні соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у зв`язку з відсутністю повного пакета документів, що впливають на призначення даного виду допомоги, а саме відсутній висновок про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю.

Крім того, рішенням від 10 грудня 2019 року призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року, продовжено з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

21 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

22 жовтня 2020 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до паспарту громадянина України НОМЕР_1 .

01 жовтня 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було видане свідоцтво Серія НОМЕР_2 про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 01 жовтня 2019 року складено відповідний актовий запис № 52. Батьками у зазначеному свідоцтві зазначено: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки від 23 жовтня 2019 року №1438-.

05 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою № 3175/3 до відповідача про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме: допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішенням відповідача від 09 грудня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, у зв`язку з відсутністю повного пакета документів, що впливають на призначення даного виду допомоги, а саме відсутній висновок про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю.

Рішенням відповідача від 10 грудня 2019 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми та відповідно до додатку до цього рішення, позивачу відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини, оскільки немає права на призначення допомоги, у зв`язку з порушенням строку звернення (12 місяців з дня народження дитини) за її призначенням.

Рішенням від 10 грудня 2019 року призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року, продовжено, відповідно до розпорядження, з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

В статті 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Приписами статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

В силу вимог частини 1 статті 13 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі - Закон № 2402-III) з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі-Закон № 2811-XII) та іншими законами України. Зокрема, допомога при народженні дитини є видом державної допомоги сім`ям з дітьми, закріпленим у статті 3 Закону № 2811-XII.

Згідно статті 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Частиною 7 статті 11 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Відповідно до пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року) «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач, як мати малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася із заявою про призначення і виплату їй допомоги при народженні дитини до відповідача, проте звернення відбулося пізніше 12 місяців з дня народження дитини. Разом з тим, ця обставина не позбавляє позивача та її дитину права на отримання допомоги виходячи з наступного.

Суд зазначає, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини 7 статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому, суд враховує положення постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 04 травня 2020 року № 343, від 20 травня 2020 року № 392 та від 17 червня 2020 року № 500, якими запроваджено з 12 березня 2020 року до 31 липня 2020 року на усій території України карантин.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 р., розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доповнено пунктом 3 яким визначено, що «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165,169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема щодо строку розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження тощо продовжуються на строк дії такого карантину».

Відповідно до пункту 1-1 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону № 2811-XII установлено, що визначені статтею 6 цього Закону строки звернення щодо призначення державної допомоги сім`ям з дітьми продовжуються на період здійснення заходів щодо запобігання виникненню та поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), передбачених карантином, встановленим Кабінетом Міністрів України, та один місяць після дати його завершення.

Таким чином, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, позивач, у даному випадку, має право на отримання цієї допомоги, а рішення від 10 грудня 2019 року, яким відмовлено в призначенні цієї допомоги є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення про відмову у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 Закону 2811-XII до видів державної допомоги сім`ям з дітьми належить допомога на дітей одиноким матерям.

Згідно зі статтями 18-1, 18-2, 18-4 Закону № 2811-XII право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку.

Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом.

Пунктом 35 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 (далі - Порядок №1751), визначено перелік документів, які подаються для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення. Для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини.

Згідно з пунктом 36 Порядку №1751 допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно.

Допомога виплачується протягом шести календарних місяців.

У спірному рішення підставою для відмови у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям вказано відсутність висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю.

Як вбачається з пункту 35 Порядку № 1751 зазначений висновок про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї необхідно надавати у разі неможливості одержати довідку про реєстрацію місця проживання матері та дитини.

Оскільки до заяви від 05 листопада 2019 року додані довідки від 23 жовтня 2019 року №1438- та від 01 листопада 2019 року №1438- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, подання висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї не може бути підставою для відмови у призначенні допомоги на дітей одиноким матерям.

Таким чином рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 09 грудня 2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про скасування рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та зобов`язання відповідача призначити та виплатити цю допомогу, суд зазначає наступне.

Державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї (стаття 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» 01 червня 2000 року № 1768-III (далі - Закон № 1768-III)).

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 цього Закону заява про надання державної соціальної допомоги подається уповноваженим представником сім`ї до місцевої державної адміністрації або до виконавчого комітету сільської, селищної ради. Виконавчий комітет сільської, селищної ради передає заяву про надання державної соціальної допомоги до місцевої державної адміністрації.

У заяві дається згода сім`ї на збір інформації про неї, про її власність, доходи та майно, що необхідна для мети цього Закону.

Відповідно до частини 3 цієї статті для призначення допомоги надаються: документ, що посвідчує особу; довідка про склад сім`ї; декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім`ї; довідка про наявність та розмір земельної частки (паю); довідка встановленої форми про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, про безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях.

Відповідно до частин 5-9 статті 4 Закону № 1768-III місцеві державні адміністрації для мети цього Закону мають право користуватися всіма офіційними джерелами інформації, в тому числі й інформацією органів доходів і зборів.

Державна соціальна допомога призначається з місяця звернення, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи.

Рішення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її наданні приймається місцевою державною адміністрацією протягом десяти календарних днів і наступного після його прийняття дня надсилається уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, організовує роботу щодо призначення та виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги має бути вмотивованим і містити роз`яснення порядку його оскарження.

Порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 3, 4 «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 (далі - Порядок № 250) призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Соціальна допомога за місцем фактичного проживання призначається за умови неотримання зазначеної допомоги за зареєстрованим місцем проживання заявника. Перевірка відомостей щодо неотримання допомоги здійснюється органами соціального захисту населення з використанням інформаційних систем.

За пунктом 6 Порядку № 250 для призначення соціальної допомоги уповноважений представник сім`ї подає документи, передбачені у цьому пункті, що дублює зміст частини 3 статті 4 Закону № 1768-III.

Згідно з пунктом 9 вказаного Порядку рішення про призначення соціальної допомоги або про відмову в її наданні приймається органом соціального захисту населення протягом десяти календарних днів.

У разі прийняття рішення про відмову в наданні соціальної допомоги орган соціального захисту населення письмово повідомляє про це уповноваженого представника сім`ї із зазначенням підстав відмови та порядку оскарження рішення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 10 грудня 2019 року призначено допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року, продовжено, відповідно до розпорядження, з 01 травня 2020 року по 31 липня 2020 року.

Таким чином, відсутнє порушення прав позивача, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини, допомогу на дітей одиноким матерям, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення допомоги на дітей одиноким матерям відносяться до виключної компетенції виконавців, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження, з урахуванням

Таким чином, позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 листопада 2019 року № 3175/3 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки сплата судового збору була відстрочена, а рішення постановлено проти відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань останнього (статті 133, 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 159, 241-246, 250, 251, 255, 291, 295, 297, 371, 382, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області (місцезнаходження: 85700, Донецька область, Волноваський р-н, м. Волноваха, вул. Гагаріна, буд. 36; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 09 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні державної допомоги на дітей одиноким матерям.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області від 10 грудня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні допомоги при народженні дитини.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 листопада 2019 року № 3175/3 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні позовних вимог про скасування рішення про відмову у призначенні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та зобов`язання призначити та виплатити цю допомогу, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Волноваської районної державної адміністрації Донецької області судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA6026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Повне рішення складено 09 листопада 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко