Справа № 444/2418/20
Суддя: Ясиновський Р. Б.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2418/20
Провадження № 2-а/444/58/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовкві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача лейтенанта поліції інспектора взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області департаменту патрульної поліції Рутковського Андрія Сергійовича про скасування постанови серії ДП18 № 795339 від 13.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття справи, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. Просить скасувати постанову серії ДП18 № 795339 від 13.09.2020 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КуПАП відносно нього про накладення адміністративного стягнення, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обгрунтовує позов наступним.

Він, 13.09.2020 року о 15 год. 00 хв. на 244 км. автодороги М21, керував автомобілем IVECO EUROCARGO, д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час його транспортний засіб було зупинено працівником поліції.

Після зупинки, він запитав інспектора поліції про причину такої, оскільки пояснив, що жодних правил дорожнього руху не порушував. Однак працівником УПП у Вінницькій області було винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн. Вважає, що винесення такої постанови відносно нього є безпідставним, оскільки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу він пред`явив, про що сам інспектор зробив запис в одному із рядків постанови серія ДП18 № 795339. Крім цього, зазначає, що у фабулі постанови не вказано причину зупинки, а лише зазначено, що він керував без посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб. Стверджує, що інспектор фактично зупинив автомобіль без наявних підстав, передбачених ст. 32, 35 ЗУ "Про Національну поліцію", та в порушення вимог ст. 16 ЗУ "Про дорожній рух".

Зазначає, що всі його пояснення щодо відсутності в його діях складу будь-якого адміністративного правопорушення були ігноровані інспектором поліції та не взяті до уваги.

Із врахуванням того, що постанова відносно нього є незаконною, безпідставною та необгрунтованою, вважає, що така підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, - закриттю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що він не відмовлявся представити документи інспекторові поліції та сказав, що пред`явить такі, коли приїде слідча оперативна група, яку він викликав по телефону гарячої лінії, оскільки був зупинений без жодних причин. Інспектор так і не пояснив йому причину зупинки його транспортного засобу та не представився. Зазначив, що диск, який долучений відповідачем до матеріалів справи не містить повного фіксування відеозапису події, а лише його частину. Також пояснив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським було проведено у його відсутності, а саме інспектор поліції виніс постанову відносно нього без його участі, чим порушив його права.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву та оптичний носій інформації. Просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив у відзиві, що під час патрулювання 13.09.2020 року на А/Д М-21 інспектором поліції Рутковським А.С. було зупинено автомобільIVECO EUROCARGO д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_1 під час перевірки документів не пред`явив на вимогу інспектора посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб чим порушив п. 2.4 а) ПДР України. Зазначає, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб. Вказує, що встановивши факт та всі обставини правопорушення (непред`явлення документів на вимогу поліцейського), яке передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, керуючись ст. ст. 33 та 284 КУпАП, інспектором було прийнято рішення про притягнення водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 795339 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Доводи позивача про те, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, не грунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Розгляд справи просить проводити у відсутності представника відповідача.

Зважаючи на таку заяву представника відповідача, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі останнього.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а від так, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Судом встановлено, що 13.09.2020 року інспектором БУПП у Вінницькій області ДПП Рутковським А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 795339, з якої вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 13.09.2002 року року о 15 годині 00 хвилин на а/д М-21, 244 км., керував транспортни засобом IVECO EUROCARGO д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п. 2. 1 а) б) ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., що вбачається із такої постанови в матеріалах справи.

Суд враховує, що позивач заперечує факт вчинення ним будь-якого правопорушення 13.09.2020 року.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Відповідно до ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 ЗУ "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Частина 1 статті 126 КУпАП. Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "а", "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Судом встановлено, що працівник поліції з метою проведення профілактичної бесіди та роз`яснення водієві про порушення останнім ПДР України підійшов до водія. При цьому зазначив, що оскільки позивач порушив ПДР України то поліцейський відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" та п. 2.4 ПДР України мав підставу вимагати у водія пред`явити документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Відповідач у поданому відзиві як на підставу заперечень позовних вимог посилається на п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про Національну поліцію", з якої вбачається, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Із оглянутого в судовому засіданні відеозапису із диску, долученого до відзиву, вбачається, що поліцейський пояснює позивачу, що підставою його зупинки є те, що у нього є інформація, що водій вчинив або має намір вчинити кримінальне або адміністративне правопорушення. Зазначив, що у нього є інформація, що позивач "підрізав" автомобіль марки Меган. На запитання позивача про заявника, інформацію про такий автомобіль Меган і на якій ділянці дороги мала місце така подія, інспектор відповів, що не знає.

Згідно ст. 16 ЗУ "Про дорожній рух, водій має право, зокрема, знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Відповідачем у відзиві не зазначено причину зупинки позивача, а лише є посилання на норму статті 35 ЗУ "Про Національну поліцію", яка передбачає підстави для зупинення транспорного засобу.

Суд враховує, що до відзиву відповідачем не долучено доказу вчинення позивачем правопорушення, яке мало місце, зі слів інспектора поліції, перед зупинкою транспортного засобу позивача.

Від так, судом встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення будь-яких Правил дорожнього руху України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Така суду не надана.

Від так, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів в т.ч. посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб. Відсутні належні та допустимі докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вищевикладені висновки відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 15 березня 2019 р. по справі № 686/11314/17.

Відповідачем не виконано свого обов`язку передбаченого ч. 2 ст. 77 КАС України та не подано доказів щодо правомірності винесення постанови, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Не здобуті такі докази і в судовому засіданні.

Суд надає віру поясненням позивача, так як підстав не вірити даній особі у суду немає, його пояснення не спростовані будь-якими іншими доказами. А тому, суд вважає такі пояснення правдивими і покладає їх в основу рішення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку, що в діянні позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки стороною відповідача як під час винесення оскаржуваної постанови, так і під час розгляду справи в суді, не доведено факт вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення гарантії, свобод і інтересів особи і громадянина, виходячи із наданих ст. 245 КАС України суду повноважень при прийнятті рішення та враховуючи положення ст. 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 286 КАС України, суд приходить до переконання, що задоволення позовних вимог в повному обсязі буде найбільш доцільним способом захисту порушеного права позивача, а тому, оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 7-11, 14, 241-246 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов - задоволити.

Постанову серії ДП18 № 795339 від 13.09.2020 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КуПАП відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 295 КАС України). Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

За умовами ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного рішення суду виготовлено 02.11.2020 року.

Суддя Р. Б. Ясиновський