Справа № 415/6542/20
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/6542/20
Провадження № 2-а/415/414/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року, винесеною інспектором УПП в Луганській області лейтенантом поліції Добуграй Андрієм Костянтиновичем, визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає вищезазначену постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на нижченаведене.

Згідно з постановою серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.10.2020 року о 14:57 годині в м. Сєвєродонецьку по пр-ту Гвардійський, перед перехрестям з вул. Б. Ліщини, керуючи транспортним засобом CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямки руху по смугах», а саме: зі смуги, де дозволено рух тільки праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив п. 8.4 «г» ПДР У країни - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказані в оскаржуваній постанові серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року обставини, не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними, допустимими і достовірними доказами.

Відповідачем не доведено наявності в діях позивача об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлено з порушенням Правил дорожнього руху України та вимог Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014. Водночас, позивач рухався з дотриманням пункту 11.2 ПДР України «якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом». На дорозі по проспекту Гвардійському в місті Сєвєродонецьку, перед перехрестям з вулицею Богдана Ліщини, взагалі відсутня горизонтальна розмітка 1.5, яка б позначала межі смуг руху (двох і більше), призначених для руху в одному напрямку. На відстані 50 м - 100 м до перехрестя проспекту Гвардійському з вулицею Богдана Ліщини відсутні попередні дорожні знаки 5.16 «Напрямки руху по смугах», які б надавали водіям змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання. Лише за 10 метрів до перехрестя пр-ту Гвардійський та вул. Б. Ліщини, праворуч від дороги, на опорі, встановлений інформаційно-вказівний знак 5.16 «Напрямки руху по смугах», який дозволяв продовжити рух прямо з лівої полоси, а праворуч з крайньої правої полоси. При цьому знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» візуально непомітний на відстані 100 м за напрямком руху, оскільки його частково затуляє опора електромережі, встановлена ближче до вул. Автомобільній (фото додається) і зчитати повну інформацію з нього можливо тільки при максимальному наближенні до нього, коли маневр перестроювання на іншу смугу здійснити вже неможливо. Дотримуючись вимог пункту 11.2 ПДР України, а саме: рухаючись якнайближче до правого краю проїзної частини, позивач не мав можливості завчасно зайняти відповідну смугу для руху прямо, оскільки на лівій полосі, на червоний сигнал світлофора вже стояли два автомобіля, тому можливості для маневру перестроювання у позивача вже не було. Крім того, відсутність дорожньої розмітки 1.5 на проїзній частині загальна ширина якої понад 18 метрів не давала можливості встановити реальну кількість смуг для руху в кожному напрямку. Беручі до уваги, що згідно п. 1.10 ПДР України смуга руху повинна бути завширшки щонайменше 2,75 м, тому проспект Гвардійський перед перехрестям з вулицею Богдана Ліщини повинен мати три смуги руху в кожному напрямку. Водночас крайньою правою смугою перед перехрестям була перехідно-швидкісна смуга для гальмування у зоні заїзду на АЗС «Паралель». Отже, відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху, стрілка напрямку руху направо вказує, що з крайньої правої смуги дозволено поворот направо на автозаправку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2-1 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога мас більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Підпунктом 8.4. «ґ» ПДР України визначено, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до підпункту 5.16 пункту 33.5 «Інформаційно-вказівні знаки» розділу 33 ПДР України - «Напрямки руху по смугах», дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Дія знаку, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 або 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Згідно з вимогами п. 10.1.1 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2014 (далі - ДСТУ) дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Під час розташування дорожніх знаків повинна бути забезпечення спрямованість інформації, яку вони передають, тільки до тих учасників руху, для яких її призначено. Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м за напрямком руху.

Пункт 10.2.3 ДСТУ 4100 - 2014 передбачає, що знаки, установлені на дорозі послідовно, за винятком знаків, установлених на перехресті, повинні бути розташовані поза населеними пунктами на відстані не менш ніж 50 м, а в населених пунктах - не менш ніж 25 м між поперечними перетинами дороги в яких встановлені знаки.

Згідно з п.10.2.4. ДСТУ дорожні знаки потрібно встановлювати з правого боку дороги поза проїзною частиною та узбіччям (допускають установленні на присипній бермі), на тротуарі, розділювальній смузі, газоні тощо та над дорогою, крім випадків, що спеціально обумовлені цим стандартом.

На дорогах із двома і більше смугами для руху в одному напрямку знаки, що встановлені з правого боку дороги, потрібно дублювати. Дублюючі знаки потрібно установлювати на розділювальній смузі, а у разі її відсутності - над дорогою або по лівому боці дороги, якщо для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги.

Пункт 10.7.17 ДСТУ 4100 - 2014 вказує, що знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» потрібно, застосовувати для зазначення кількості смуг і дозволених напрямків руху кожною з них на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуг відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками, якщо ці напрямки відрізняються від дозволених напрямків руху (смугою на перехресті), які передбачені Правилами дорожнього руху.

Знак 5.18 «Напрямок руху по смузі» потрібно застосовувати для зазначення дозволених напрямків руху смугою на перехресті, де потрібно забезпечити використання смуги відповідно до інтенсивності руху транспортних засобів за різними напрямками, якщо ці напрямки відрізняються від дозволених напрямків руху (смугою на перехресті), які передбачені Правилами дорожнього руху. Дія знаків 5.16 і 5.18, установлених перед перехрестям, поширюється на перехрестя, якщо знаки 5.16 і 5.18 установлені на перехресті, не дають інших вказівок.

Знаки 5.1615.18 потрібно встановлювати над проїзною частиною так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання. Кожний знак 5.18 потрібно розміщувати над серединою смуги, для якої його призначено.

Якщо кількість смуг в одну сторону перед перехрестям більше трьох, то пріоритетним є застосування знаків 5.18.

На дорогах, що мають перед перехрестям більше ніж три смуги для руху в одну сторону , знаки 5.16 і 5.18 повинні бути встановлені й попередньо у населених пунктах на відстані від 50 м до 100 м, поза ними - на відстані від 150 м до 300 м. На інших дорогах у разі необхідності знаки 5.16 і 5.18 допускається установлювати попередньо на такій самій відстані.

Поза населеними пунктами на дорогах, що мають перед перехрестям не більше, ніж три, а в населених пунктах - не більше, ніж дві смуги для руху в один бік, знак 5.16 допускається установлювати праворуч від дороги, при цьому повинен бути установлений і попередній знак 5.16.

За наявності знаку 5.16 знаки 4.1 - 4.6 застосовувати не слід.

В даному випадку дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлений з порушенням Правил дорожнього руху та вимог Національного стандарту України. ДСТУ 4100 - 2014. а саме: знак встановлено з правого боку дороги, а не над проїзною частиною так, щоб водії мали змогу своєчасно здійснити необхідні перестроювання; знак візуально непомітний на відстані 100 м за напрямком руху, оскільки його частково затуляє опора електромережі (фото додається) і зчитати повну інформацію з нього можливо тільки при максимальному наближенні до нього, коли маневр перестроювання на іншу смугу здійснити вже неможливий; відсутній попередній знак 5,16, який повинен бути встановлений на відстані від 50 м до 100 м до перехрестя, а також відсутній дублюючий знак 5.1.6 над дорогою або на лівому боці дороги.

Оскільки дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» встановлено з порушенням Правил дорожнього руху та вимог Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014, що свідчить про неналежну організацію дорожнього руху, яка не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові 24 квітня 2019 року по справі №127/12081/17 (провадження №К/9901/24194/18), який погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що в діях позивача немає складу адміністративного правопорушення, якщо дорожній знак, що вказує напрям руху, встановлений з порушенням Правил дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Верховний Суд в постанові від 14.08.2019 у справі № 199/8466/16 (К/9901/34088/18) висловив правову позицію, що розташування дорожнього знаку з порушенням ДСТУ 4100-2014 є підставою для скасування штрафу, накладеного за його порушення.

Просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАМ №3299080 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 17.10.2020 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 17.10.2020.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

28.10.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/6542/20 було відкрито провадження в адміністративній справі.

09.11.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 17.10.2020

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року, особа щодо якої розглядається справа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET NIVA, номерний знак НОМЕР_1 , 17.10.2020 року о 14 год. 57 хв. за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гвардійський, 1А, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», а саме: зі смуги, де дозволено рух тільки праворуч, здійснив рух прямо, чим порушив вимоги п. 8.4 ґ. ПДР, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. Прийнято рішення вид адміністративного стягнення - штраф в сумі 255 грн.

Пункт 8.4 «ґ» ПДР України передбачає, що дорожні знаки поділяються на групи: інформаційно-вказівні знаки - запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року, посилаючись на не порушення ним Правил дорожнього руху, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З п. 7 постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери DSJX300005_BB00005 та відео реєстратора ХІОМІ.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП від 17.10.2020 року.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.8.4 ґ ПДР, відповідачем надано відеозапис № DSJX300005_BB0005, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - № DSJX300005_BB00005. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Водночас, відповідачем не надано суду відео реєстратора ХІОМІ.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенанта поліції Добуграя Андрія Костянтиновича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3299080 від 17.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції у Луганській області лейтенант поліції Добуграй Андрій Костянтинович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна, код ЄДРПОУ невідомо.

Повний текст судового рішення складено 09.11.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова