Справа № 200/2378/20-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року справа №200/2378/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Компанієць І.Д., суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника відповідача Помалюк І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича, в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в справі № 200/2378/20-а (головуючий І інстанції Стойка В.В., повний текст судового рішення складено та підписано 31 липня 2020 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 № 0-0522, № 0-0522, № 0-0522, № 0-0522, № 0-0522, № 0-0522.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що податковим органом обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформовано спірні податкові повідомлення-рішення, не були які вручені. Після запиту в отриманих податкових повідомленнях-рішеннях були відсутні печатка та підпис керівника податкового органу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Оскаржувані рішення податкового органу оформлені із порушенням ст. 86 Податкового кодексу України, зокрема, на них відсутній підпис керівника (його заступника або уповноваженої особи) ГУ ДПС у Донецькій області та печатка відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, прояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Податковим органом ОСОБА_1 28.10.2019 обчислено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік та сформовано податкові повідомлення-рішення № 0-0522 на суму 1422,82 грн та № 0-0522 на суму 33327,72 грн, за 2017 рік сформовано податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 № 0-0522 на суму 1224,00 грн та № 0-0522 на суму 31156,80 грн, за 2016 рік сформовано податкові повідомлення-рішення від 28.10.2019 № 0-0522 на суму 527,08 грн та № 0-0522 на суму 31163,79 грн.

Вказані повідомлення-рішення скеровано на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, відповідно до якого лист отримано 01.11.2019.

Разом з тим, представник позивача, адвокат Тананакін О.В., звернувся до податкового органу з адвокатським запитом від 23.12.2019 № 2002-12, в якому зазначив, що спірні рішення платнику податків не вручені, та просив направити їх на його адресу.

Після надходження податкових повідомлень-рішень від 28.10.2019, позивач та її представник оскаржили їх у судовому порядку як такі, що оформлені без дотримання чинного податкового законодавства.

Спірним питанням цієї справи є порушення порядку вручення спірних податкових накладних та наявність недоліків їх складання.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 266.1.1. п. 261.1. ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За приписами пп. 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Підпунктом 266.7.2. п. 266.7. ст.2 66 ПК України регламентовано, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Відповідно до пп. 266.10.1. п. 266.10. ст.66 ПК України Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується:а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Апелянт, спростовуючи висновки суду першої інстанції зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення не отримував, а надані на адвокатський запит копії не містять печатки та підпису посадової особи.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 14.1.157. ст. 14 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За приписами п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Згідно з п. 42.1.-п. 43.3. ст. 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Як вбачається з матеріалів справи 31.10.2019 відповідачем надіслано лист за № 18696/10/05-99-55-33 від 30.10.2019, в якому як додатки зазначені спірні податкові повідомлення-рішення.

При цьому, поштове відділення повернуло повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання листа 01.11.2019.

Згідно з п. 1 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків затверджених Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 зареєстрований в Міністерства юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254 (далі - Порядок № 1204) структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» відповідно до Кодексу, роздруковує його в одному примірнику та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов`язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

Після підписання податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Пунктами 2,3 Розділу ІІІ Порядку № 1204 встановлено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Розділу ІІІ Порядку дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється: працівником структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальною особою, визначеною керівником (виконуючим його обов`язки, його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу для виконання таких функцій, - у разі надіслання листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкового повідомлення-рішення форми «Ф» - до корінця податкового повідомлення-рішення).

Аналізуючи наведені приписи, суд зазначає, що у податкового органу відповідно до Порядку № 1204 залишаються тільки корінці спірних податкових повідомлень рішень, які складені за формою Ф.

З огляду на викладене, є неприйнятними доводи апелянта, про те, що отримані на адвокатський запит копії податкових повідомлень-рішень не містять підпису керівника ГУ ДПС та печатки.

Є безпідставними доводи апелянта щодо неотримання поштою спірних податкових повідомлень-рішень, ці доводи спростовується матеріалами справи - повідомленням про вручення поштового відправлення, яким підтверджено отримання листа 01.11.2019.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

На підставі пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Тананакіна Олександра Валерійовича, в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в справі № 200/2378/20-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в справі № 200/2378/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 03 листопада 2020 року, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03 листопада 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова