Справа № 200/9290/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р. Справа№200/9290/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

при секретарі Зурабашвілі А.О.

за участю:

представника позивача Барабаш І.П.

представника відповідача Кисельової О.О.

третьої особи Малигіна Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради до Дружківського міського відділу виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними та скасування постанови в частині, -

В С Т А Н О В И В:

07 жовтня 2020 року позивач, Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Дружківка, вулиця Машинобудівників, 64), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Дружківського міського відділу виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: Донецька область, м. Дружківка, вулиця О.Кошового, 27), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання неправомірними дій державного виконавця Дружківського міського відділу виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кисельової О.О. про зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження №63047269 від 16.09.2020 року щодо стягнення виконавчого збору в сумі 20000,00 грн., визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63047269 від 16.09.2020 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 20000,00 грн.

В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 04.06.2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради в частині недоплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до 05 травня 2020 року як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни в розмірі 8- ми мінімальних пенсій за віком, зобов`язано Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни в розмірі 8- ми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено. Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року залишено без змін.

16.09.2020 року державним виконавцем Дружківського міського відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кисельовою О.О. на виконання виконавчого листа Донецького окружного адміністративного суду №200/4287/20-а винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63047269 про зобов`язання Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня 2020 року як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни в розмірі 8- ми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням виплачених сум. Також, у постанові від 16.09.2020 року зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 20000,00 грн.

Вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується у випадку якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, у якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Свою позицію обґрунтував тим, що згідно інформації, яка міститься в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, організаційно правова форма позивача визначена як орган місцевого самоврядування, тому положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюються на дані спірні правовідносини (а.с.69-70).

Ухвалою суду від 12.10.2020 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

27.10.2020 року на адресу суду представник позивача через відділ діловодства та документообігу суду надав документи на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 28.10.2020 року відкрито провадження у справі №200/9290/20-а та призначено судове засідання на 03.11.2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні просив задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову, навів доводи аналогічні викладеним у відзиві на адміністративний позов.

Третя особа у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши адміністративний позов, перевіривши доводи, викладені в адміністративному позові, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року по справі №200/4287/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради (; Донецька область, м. Дружківка, вул. Машинобудівників, 64) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення одноразової грошової допомоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради в частині недоплати ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до 05 травня 2020 року як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради () нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.52-55).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 року апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року по справі №200/4287/20-а залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року по справі №200/4287/20- а залишено без змін (а.с.48-51).

Наказом Міністерства соціальної політики України від 17.03.2020 року №216 «Про затвердження паспорта бюджетної програми на 2020 рік» затверджено паспорт бюджетної програми на 2020 рік Міністерства соціальної політики України за КПКВК 2501150 «Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові застуги перед Батьківщиною» (а.с.6, 7-12).

Постановою старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кисельовою О.О. відкрито виконавче провадження №63047269 з примусового виконання виконавчого листа №200/4287/20-а від 18.08.2020 року про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради () нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 05 травня 2020 року як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни у розмірі 8-ми мінімальних пенсій за віком відповідно до статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з урахуванням виплачених сум.

Боржником зазначено Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради, а стягувачем ОСОБА_1 .

У п.3 постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 20000,00 грн. (а.с.13).

Позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується у випадку, якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

При вирішенні спору суд виходить із того, що гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначені Законом України від 02 лютого 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404), а особливості їх виконання встановлено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року (далі - Закон № 4901-VI).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) є сукупністю дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з вимогами статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, забезпечення права на оскарження рішень дій чи бездіяльності виконавців.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частина 5 статті 26 Закону №1404-VIII, вказує на те, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.2 ст.27 Закону №1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII).

Частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено випадки, коли виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

На момент розгляду справи виконавче провадження не закінчено.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно частини першої статті 3 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону № 4901-VI стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 7 Закону № 4901-VI встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у п.3 спірної постанови зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 20000,00 грн. (а.с.13).

Позивач вважає, що постанова старшого державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кисельовою О.О. про відкриття виконавчого провадження від 18.08.2020 року з примусового виконання виконавчого листа №200/4287/20-а є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки п.3 ч.5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується у випадку якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішення суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Однак, суд вважає такі доводи представника позивача необґрунтованими, оскільки боржником у виконавчому провадженні №63047269 є Управління праці та соціального захисту населення Дружківської міської ради, яке дійсно функціонує за рахунок бюджетних коштів, втім не є державним органом, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с.68).

Таким чином, суд доходить висновку, що передбачені Законом № 4901-VI гарантії щодо виконання судових рішень стосовно позивача не застосовуються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 16.09.2020 року по справі №310/1512/17.

З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що стягнення виконавчого збору у визначеному Законом розмірі є обов`язком державного виконавця при примусовому виконанні рішення, відтак, враховуючи, що рішення суду виконується на підставі Закону № 1404-VIII, приписами якого прямо передбачене справляння з боржника до бюджету виконавчого збору підстави для скасування спірної постанови державного виконавця в частині стягнення виконавчого збору відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно приписів ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За статтею 90 КАСУ суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, письмові докази, суд вважає, що адміністративний позов Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 47, 72-77, 90, 132, 139, 143, 205, 241-246, 250, 251, 255, 287, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Управління соціального захисту населення Дружківської міської ради (, місцезнаходження: Донецька область, м. Дружківка, вулиця Машинобудівників, 64) до Дружківського міського відділу виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: Донецька область, м. Дружківка, вулиця О.Кошового, 27), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання неправомірними дій державного виконавця Дружківського міського відділу виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кисельової О.О. про зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження №63047269 від 16.09.2020 року щодо стягнення виконавчого збору в сумі 20000,00 грн., визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63047269 від 16.09.2020 року в частині стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 20000,00 грн. відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлений у нарадчій кімнаті та проголошений у судовому засіданні 03 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая