Справа № 280/4253/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Справа № 280/4253/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.06.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4-4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2018, 2017 та 2016 роки, забезпечити її виплату та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією, починаючи з 19.08.2019; визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування при призначенні позивачу пенсії стажу роботи медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області в подвійному розмірі та зобов`язати зарахувати стаж роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення КНП «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області з 01.02.1996 по 08.12.2009 та з 22.12.2009 по 19.08.2019 до стажу роботи у подвійному розмірі, починаючи з 19.08.2019.

Крім того, просить присудити на її користь сплачену суму судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебувала на обліку у Пологівському ОУПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач продовжила працювати, внаслідок чого виплати пенсії була припинена.

19.08.2019 позивач отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Підставою для звернення до суду із цим позовом зазначено факт відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на загальних підставах, обчисленої як середній показник за 2016-2018 роки. Перерахунок пенсії позивача відповідачем проведений неправомірно, оскільки вона не зверталася до відповідача з заявою про переведення з одного виду пенсії на іншій в межах одного Закону, а вперше просила призначити їй пенсію за іншим Законом. Також відповідачем неправильно розраховано страховий стаж позивача.

Ухвалою суду від 01.07.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, розгляд справи призначено без виклику(повідомлення) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

20.07.2020 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечив. Відповідач зазначає, що позивач знаходиться на обліку у Головну управління пенсійного фонду України у Запорізькій області. Відповідно до заяви позивача, з 09.12.2009 їй було первинно призначено пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я, що передбачено ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням ст. 26 та ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Загальний стаж роботи склав 34 р. 03 м. 13 дн. (індивідуальний коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,46238).

Пенсія була обчислена із заробітної плати за період з 01.10.1994 року по 30.09.1999 року та за даними СПОВ з 01.07.2000 р. по 31.12.2009 р. Оскільки пенсію позивачу було призначено у 2009 році, то середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2008 рік становила 1573,99 гри.

Пенсія була призначена з 09.12.2009 року в розмірі 749,80 грн.

Після цього позивач надав заяву від 23.12.2009 року про призупинення виплати пенсії з 22.12.2009 року. У зв`язку з працевлаштуванням на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, виплату пенсії позивачу було припинено з 22.12.2009 року.

19.08.2019 року позивач звернулась з трудовою книжкою та особистою заявою про перерахунок пенсії для переходу з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. На підставі поданих документів проведено перерахунок пенсії з пенсії за вислугу років на пенсію за віком з 19.08.2019 року. Загальний стаж роботи склав 43 р. 10 м. 13 днів (коефіцієнт стажу - 0,43833). Заробітна плата врахована за період з 01.10.1994 року по 30.09.1999 року та за даними СПОВ з 01.07.2000 р. по 31.07.2019 р. Перерахунок здійснено з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2014 - 2016 роки (3764,40 грн.), збільшеної на 1,17, а саме: 4404,35 грн. Розмір пенсії після перерахунку становить 2000,00 грн., в тому числі 139,62 грн. - доплата за понаднормативний стаж (13 років).

Таким чином, при призначенні пенсії за вислугу років позивачу вже було обраховано пенсію з урахуванням вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та для обрахунку взята середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії, а саме 1573,99 грн. - це середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2008 рік.

Щодо не зарахування при призначенні позивачу пенсії стажу роботи медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області в подвійному розмірі та зобов`язання зарахувати стаж роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення КНП «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області з 01.02.1996 по 08.12.2009 та з 22.12.2009 по 19.08.2019 до стажу роботи у подвійному розмірі, відповідач зазначає, що її робота на кожній із вищезазначених посад не пов`язана з наданням психіатричної допомоги. Вважає позовні вимоги такими, що є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Також, 20.07.2020 від ГУ ПФУ в Запорізькій області надійшли матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступних висновків.

На теперішній час позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області, зазначена обставина підтверджується матеріалами пенсійної справи позивача та визнається відповідачем.

З 09.12.2009 позивачу призначено пенсію за вислугу років, відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

19.08.2019 року позивач отримує пенсію за віком, призначену відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до приписів ч. 2 п.4-4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в 2019 році пенсія повинна розраховуватись із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016-2018 роки.

23.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання детального розрахунок стажу та нарахованої пенсії за віком, включаючи інформацію який показник середньої заробітної плати був застосований на час призначення позивачу пенсії.

Листом від 21.01.2020 №76/Д-4 позивачу стало відомо, що відповідачем під час призначення пенсії за віком, відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», взято показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2014-2016 роки (3764,40грн.).

Не погодившись з рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки, позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписи Конституції України (ст.19), Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (ст.ст.9, 25, 26, 29, 40, 45, п.4-3, п.4-4, п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення»), Закону України «Про пенсійне забезпечення» (ст.ст.52, 55, 56) та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.

Суд вважає, що оскільки позивачу з 02.11.2010 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (який передбачає особливі підстави та порядок призначення пенсії), а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач звернувся вперше 19.08.2019, то відповідач протиправно не призначив позивачу пенсію за віком та не розрахував її з урахуванням ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Верховним Судом України висловлено правову позицію по справі №133/476/15-а, що викладена у його постанові від 29.11.2016, згідно з якою нормами ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому, якщо особі було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при досягненні пенсійного віку така особа виявила бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV слід вважати що за призначенням такої пенсії особа звертається вперше, і має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення з одного виду пенсії на інший. Отже, показник заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а не той, що враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України підтверджена і Великою Палатою Верховного Суду в аналогічній справі №876/5312/17 (провадження №11-731апп18), що викладена в його постанові від 31.10.2018.

За результатами аналізу положень ч. 1 ст. 9, ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 45, п.п. 2, 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV.

Великою Палатою Верховного Суду визначено, що частиною 3 ст. 45 Закону №1058-ІV дійсно встановлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Тому показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV. Однак у випадку призначення іншої пенсії за іншим законом має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.02.2018 у справі № 310/3774/17, від 14.09.2018 у справі №127/18159/17, від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а(2-а/335/33/2017) та інших.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З наведених правових позицій вбачається, що відсутні правові підстави для застосування ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV у разі зміни виду пенсії за вислугою років, призначеної за Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком, визначену Законом №1058-ІV, оскільки ці нормативно-правові акти визначають різні підстави та порядок призначення пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп x Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Частиною 2 ст.40 встановлено, що Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Вирішуючи питання щодо дати, з якої необхідно призначити пенсію за віком та здійснити перерахунок пенсії, суд зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досягла пенсійного віку 18.08.2019, то право на отримання пенсії за віком у неї виникло з 19.08.2019. Отже призначення їй пенсії за віком необхідно здійснити з 19.08.2019.

Таким чином, з урахуванням вищезазначених норм, відповідач при обчисленні пенсії позивача повинен був застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року її звернення за призначенням пенсії, до 19.08.2019, як це передбачено ч. 2 ст. 40 та ч.1 ст. 45 Закону №1058-ІV.

Отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача визнати протиправними дії відповідача про не зарахування при призначенні позивачу пенсії стажу роботи медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області в подвійному розмірі та зобов`язати зарахувати стаж роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення КНП «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області з 01.02.1996 по 08.12.2009 та з 22.12.2009 по 19.08.2019 до стажу роботи у подвійному розмірі, починаючи з 19.08.2019 суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач з 01.02.1996 по 08.12.2009, працювала на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення КУ «Пологівська центральна районна лікарня» Пологівської районної ради Запорізької області. З 22.12.2009 по теперішній час також обіймаю ту ж саму посаду. Даний період роботи зараховано до страхового стажу роботи, що підтверджується розрахунком стажу (а.с. 12-13).

01.04.2019 Комунальна установа «Пологівська центральна районна лікарня» Пологівської районної ради Запорізької області перетворена на Комунальне некомерційне підприємство «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області.

Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатричний заклад - це психоневрологічний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад, центр, відділення тощо всіх форм власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги.

Пунктом 2 Інструкції про проведення обов`язкових попередніх та періодичних психіатричних оглядів, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.2002 р. №12. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 р. за №94/6382, до психоневрологічних закладів охорони здоров`я віднесені в тому числі кабінети. З огляду на зазначене заклад охорони здоров`я, а саме наркологічний кабінет, в якому працює позивач, відноситься до таких, час роботи в яких зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

З листа №76/Д-4, наданого відповідачем 21.01.2020 року вбачається, що періоди роботи з 01.02.1996 по 08.12.2009 та з 22.12.2009 по 19.08.2019 враховано відповідачем в одинарному розмірі. Проте, враховуючи, що норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» є діючими, а ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначає пільгові умови права на пенсію за віком, отже у відповідача наявний обов`язок зарахувати вказаний стаж роботи у подвійному розмірі.

Також роз`яснення щодо зарахування до стажу роботи у подвійному розмірі часу роботи у протитуберкульозних, психоневрологічних кабінетах, психоневрологічних відділеннях а також у кабінетах інфекційних захворювань надано спільним листом від 29.12.2005 Міністерство охорони здоров`я України №10 від.01.09/2606, Міністерства праці та соціальної політики України №625/01/15-05/039-6 та Пенсійного фонду України №16918/02-20.

Отже, період роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області з 01.02.1996 по 08.12.2009 та з 22.12.2009 по 19.08.2019 повинен вираховуватися у подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону України Про пенсійне забезпечення та з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням положень ч.1 ст.139 КАС України, судовий збір в розмірі 1681,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 ); РНОКПП НОМЕР_1 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4-4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком у відповідності до ст. 27, 28, 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. 4-4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислені як середній показник за 2016, 2017 та 2018 роки, починаючи з 19.08.2019.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії стажу роботи медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області в подвійному розмірі та зобов`язати зарахувати стаж роботи на посаді медичної сестри наркологічного кабінету поліклінічного відділення КНП «Пологівська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» Пологівської районної ради Запорізької області з 01.02.1996 по 08.12.2009 та з 22.12.2009 по 19.08.2019 до стажу роботи у подвійному розмірі, починаючи з 19.08.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль