Справа № 522/1285/20
Суддя: Донцов Д. Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/1285/20
Провадження №2-а/522/209/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси під головуванням судді Донцова Д.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови ПН МОД 002280 від 23.01.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 24.01.2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови ПН МОД 002280 від 23.01.2020 року.

В обґрунтування позову зазначено, що 23 січня 2020 року ОСОБА_2 , протиправно без своєї волі, примусово у супроводі поліцейських, виштовхали з житла та привезли до ГУ ДМС України в Одеській області, на вул. Преображенська, 64, де було складено постанову ПН МОД 002280, належний перекладач здійснив переклад певних документів та записав пояснення разом з юристом позивачки. Після оголошення на рідній мові змісту рішення, ОСОБА_1 заявила, що не згодна із чим рішенням та обов`язково буде його оскаржувати, та повідомила, що зробить це негайно.

Позивачка вважає, що рішення є необґрунтованим, прийнятим без встановлення будь-яких фактів та/або порушень Позивачем порядку та правил, таким, що не ґрунтується на дійсних обставинах справи, відображає лише суб`єктивну думку інспектора, а отже є протиправним

Ухвалою суду від 28.01.2020 року прийняти до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін із призначенням судового засідання на 04 березня 2020 року

04.03.2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки не отримували копію ухвали суду про відкриття провадження та матеріали по справі та про розгляд справи дізнались з сайту судової влад 03.03.2020 року.

В судове засідання 04.03.2020 року з`явились представник відповідача, який позовну заяву не визнав у повному обсязі, просив відкласти розгляд справи.

16.04.2020 року до суду надійшла заява позивачки про долучення до матеріалів справи письмових доказів про стан здоров`я ОСОБА_3 та про те, що проходила лікування в місті Одесі.

В судове засідання 16.04.2020 року сторони по справі не з`явились, у зв`язку запровадженням карантину на території України розгляд справи відкладено на 03.06.2020 року.

В судове засідання 03.06.2020 року з`явились ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який просив допустити у якості представника у зв`язку з укладенням між ним та позивачкою договору про надання інформаційно-консультаційних послуг 02-03/20 від 04.03.2020 року, розгляд справи було відкладено на 18.08.2020 року.

В судове засідання 18.08.2020 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 18.08.2020 року.

19.09.2020 року до суду електронною поштою без електронно цифрового підпису надійшло клопотання про призначення судово-медичної експертизи. Клопотання оформлено за підписом представником ОСОБА_3 адвокатом Грицюк О.О., разом з тим докази, щодо наявності повноважень представництва позивачки зазначеним адвокатом в матеріалах справи відсутні.

В судове засідання 25.08.2020 року сторони по справі не з`явились, розгляд справи відкладено на 29.10.2020 року.

В судове засідання 29.10.2020 року сторони по справі не з`явились, ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляду справи в письмовому провадженні без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

Головуючий по справі перебував на лікарняному з 30.10.2020 року по 03.11.2020 року, тому дата складання повного тексту є 04.11.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.01.2020 року головним спеціалістом ГУ ДМС в Одеській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МОД 002267, відповідно якого працівниками УСР, ДСРНП в Одеській області за адресою АДРЕСА_1 було виявлено громадянку Азербайджану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка порушила правила перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до частини 1 статті 203 КпАП України.

Відповідно Постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МОД 002280 від 23.01.2020 року код 5101 на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МОД 002267 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування визнано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 203 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100,00 гривень.

Стаття 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 203 КУпАП, порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28.08.2013 №825, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1654/24186 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Інструкція), передбачає, що:

"…1.3. Особами, до яких застосовуються адміністративні стягнення за статями 200, 201, частиною першою статті 203, статтями 204, 205, 206 КУпАП, є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, яким виповнилося 16 років, посадові особи установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності, до компетенції яких належить прийняття громадян, іноземців та осіб без громадянства на роботу та навчання, а також особи, які запросили в Україну іноземців або осіб без громадянства в приватних справах і надали їм житлову площу та порушили при цьому порядок їх перебування.

…2.1. Уповноваженими посадовими особами, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення, є працівники апарату ДМС України, головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, які є державними службовцями (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважені посадові особи складають протокол при виявленні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 200, 201, частиною першою статті 203, статтями 204, 205, 206 КУпАП, згідно з формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції.

…2.3. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП , про що робиться відмітка у протоколі.

…3.1. Розглядати справи про адміністративне правопорушення у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, та накладати адміністративне стягнення відповідно до статті 222-2 КУпАП мають право керівники (перші заступники, заступники керівників) головних управлінь (управлінь) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, управлінь (відділів, секторів) міграційної служби у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення за місцем вчинення правопорушення, а у разі відсутності уповноваженої посадової особи, яка розглядає справи про адміністративне правопорушення та накладає адміністративне стягнення, - особа, яка виконує її обов`язки.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, з урахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

У відповідності зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Викладені у позові доводи необґрунтовані та не дають підстав для висновку про неправомірність накладання адміністративного стягнення, оскільки позовна заява містить лише перелік процесуальних норм права, без належного обґрунтування чому саме ОСОБА_1 не могла виїхати за межі України в установлений строк.

Беручи до уваги вищенаведене, постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача була прийнята з урахуванням всіх обставин, що мають значення для справи та відповідно до вимог діючого законодавства.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що позивачем надано лише докази проходження лікування та записи лікарів, що носить рекомендаційний характер без належного обґрунтування неправомірності постанови, тому суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена відповідно чинного законодавства, а тому адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 9, 203, 245, 247, 251, 258 КУпАП, ст.ст. 2, 3, 8, 9, 72, 77, 122-123, 205, 241-246, 272, 286, 371 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приморського РВ у м. Одесі ГУ ДМС в Одеській області про визнання дій протиправними та скасування постанови ПН МОД 002280 від 23.01.2020 року - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 04.11.2020 року.

Суддя: Д.Ю. Донцов