Справа № 808/160/18
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 серпня 2020 року Справа № 808/160/18 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стрельнікової Н. В.,

за участю секретаря Фесик А.В.

представника позивача: Бабкова Д.Ю.

представника відповідача 2: Принцовського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С

до відповідача 1 Головного управління ДФС у Запорізькій області

відповідача 2 Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень,-

ВСТАНОВИВ:

12.01.2018 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ЦІТІУС С (далі позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач1), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач2), в якому позивач (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог вх. №7641 від 07.03.2018) просить:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2017 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість на 1 007 902,50 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 806 322,00 грн., за штрафними санкціями 201 580,50 грн.;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 31.10.2017 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, пені на 785,33 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 0,00 грн., за штрафними санкціями 785,33 грн.

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.01.2018 № 000291416, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2 284 118,25 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням у розмірі 1 944 045 грн., та за штрафними санкціями у розмірі 340 073,25 грн.

Позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки реальність господарських операцій між позивачем, ТОВ Лейтер Плюс (), ТОВ Берта Трейд Груп (), ТОВ Бента Союз (), ТОВ Ісан Груп Трейд (), ТОВ Торрін (), ТОВ Валіот компані (), ТОВ Екопродторг Груп (), ТОВ ЕКОСТАЙЛ ГРУП (), ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» () підтверджується наявними у позивача первинними документами. Просить позов задовольнити.

Відповідач1 позов не визнає з підстав викладених у відзиві (вх. №6257 від 23.02.2018) зазначає, що в ході проведеної перевірки було встановлено документальне оформлення господарської операції за відсутності факту її реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне джерело) походження ідентифікованого товару, а відтак неможливий їх рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійсненні взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, до платника податків ТОВ Лейтер Плюс (), ТОВ Берта Трейд Груп (), ТОВ Бента Союз (), ТОВ Ісан Груп Трейд (), ТОВ Торрін (), ТОВ Валіот компані (), ТОВ Екопродторг Груп (), ТОВ ЕКОСТАЙЛ ГРУП (), ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» ().

Таким чином, в порушення вимог пп. 14.1.36 пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України ТОВ «Цітіус С» завищено податковий кредит по взаємовідносинах з вказаними контрагентами. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач2 позов не визнає з підстав викладених у поданому відзиві (вх. №10773 від 06.03.2020). Заперечення відповідача є аналогічними тим, що надані відповідачем1. Зокрема зазначив про встановлення вироком у кримінальному провадженні фіктивного створення юридичних осіб ТОВ Валіот компані, ТОВ Екопродторг Груп та ТОВ Торрін. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

01.02.2018 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.02.2018.

26.02.2018 відкладено підготовче засідання на 26.03.2020.

26.03.2018 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 29.05.2020 та призначено наступне підготовче засідання на 30.05.2020.

30.05.2020 на підставі розпорядження керівника апарату суду №134 від 30.05.2018 Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ адміністративна справа №808/160/18 призначена на повторний автоматизований розподіл у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Прудивуса О.В. у зв`язку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі.

Ухвалою судді Стрельнікової Н.В. від 30.05.2020 прийнято до свого провадження справу №808/160/18 та призначено підготовче засідання на 26.06.2018.

26.06.2020 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 27.08.2020.

27.08.2020 поновлено провадження у справі та призначено у справі № 808/160/18 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено судовому експерту Приватного підприємства «Аудиторська фірма «Запоріжаудитконсалтинг» (Коваленко Олені Валеріївні. Провадження по справі № 808/160/18 зупинено до закінчення судової експертизи та надходження її висновку до Запорізького окружного адміністративного суду.

22.01.2019 поновлено провадження у справі у зв`язку з тим, що 03.01.2019 (вх. №285) до суду надійшли матеріали справи №808/160/18 без виконання судово-економічної експертизи, у зв`язку з призначенням Коваленко О.В. в.о. директора Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Матеріали справи надійшли для визначення експертної установи.

Ухвалою суду від 22.01.2019 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю ЦІТІУС С про доручення проведення судово-економічної експертизи експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження по справі зупинено до закінчення судової експертизи та надходження її висновку до Запорізького окружного адміністративного суду.

25.09.2019 (вх. №39851) до суду надійшли матеріали справи №808/160/18.

Однак, 02.10.2019 справу було направлено до Третього апеляційного адміністративного суду для розгляду апеляційної скарги Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області на ухвалу суду від 22.01.2019.

04.11.2019 до канцелярії суду повернулась справа № 808/160/18.

13.11.2019 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.12.2019.

03.12.2019 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 21.01.2020, яке не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці та було перенесено на 20.02.2020.

20.02.2020 поновлено провадження у справі, залучено до участі у справі в якості другого відповідача ГУ ДПС у Запорізькій області та зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 16.04.2020.

16.04.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 14.05.2020.

14.05.2020 відкладено розгляд справи по суті на 18.06.2020.

18.06.2020 зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 26.08.2020.

26.08.2020 поновлено провадження у справі.

Відповідно до ст. 229 КАС України, у судовому засіданні 26.08.2020 здійснювалось повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: звукозаписуючого пристрою "Акорд".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача2 в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Цітіус С зареєстровано як юридична особа з 2011 року, про що в Єдиному державному реєстрі внесено запис про проведення державної реєстрації юридичної особи: дата 01.02.2011, номер запису: 1 882 102 0000 017800.

Серед основних видів діяльності платника податків, вказано наступні: 29.10 Виробництво автотранспортних засобів, 29.20 Виробництво кузовів для автотранспортних засобів, причепів і напівпричепів, 23.12 формування й оброблення листового скла та інш.

В період з 17.018.2017 по 08.09.2017 ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі наказу №1982 від 04.08.2017р. проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Цітіус С», , податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, а з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування єдиного внеску за період з 01.02.2011 по 30.06.2017. Термін проведення перевірки продовжувався з 04.09.2017р. на 5 робочих днів на підставі наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 31.08.2017р. № 2274.

За результатами перевірки складено акт №511/08-01-14-16/37488769 від 15.09.2017 року у висновках якого зазначено про встановлені порушення:

-ст. 134, п.135.1 ст.135 п. 44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку і 5 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1944045грн.,

-п.п. 14.1.36 п.п. 14.1 181 п. 14.1 ст. 14. п. 198.1 п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2, ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-ІУ (зі змінами та доповненнями) ТОВ «Цітіус С» занижено податок на додану вартість у загальній сумі 881061 грн.

-пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу України № 2755-УІ від 02.12.2010 р., в результаті чого у перевіреному періоді проводилася виплата доходів (заробітна плата), але не своєчасно перераховував податок на доходи фізичних осіб у розмірі 19527,11 грн. (по даті виникнення податкового зобов`язання, тобто виплати доходу (заробітна плата) - момент виникнення податкового зобов`язання), в тому числі по періодах: липень 2014р. - 440,00 грн., серпень 2014р.

-підпункту 1.4. пункту 161 підрозділу 10 розділу XX, пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168 Податкового кодексу ТОВ «Цітіус С» у перевіреному періоді проводив виплату доходів без сплати збору або не в повному обсязі чи не своєчасно перераховував військовий збір у розмірі 108433 грн. (по даті виникнення податкового зобов`язання, тобто виплати доходу - момент виникнення податкового зобов`язання),

Не погоджуючись з висновками акту перевірки 13.10.2017р. №1-13/10-17 (вх. від 17.10.2017 №14605/10) підприємством було подано заперечення, стосовно встановлених порушень по: податку на прибуток на загальну суму 1944045,0грн.; податку на додану вартість на загальну суму 881061,0грн.; не в повному обсязі чи не своєчасно перераховано військовий збір на загальну суму 785,33грн.

Листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 26.10.2017 №16715/10/08-01-14-16-08 повідомлено позивача, що висновки акту №511/08-01-14-16/37488769 від 15.09.2017 є такими, що відповідають приписам чинного законодавтва.

31.10.2017 року ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі акту перевірки з урахуванням заперечень було винесено податкові повідомлення - рішення:

- № від 31.10.2017р. на загальну суму 1 007 902,50грн., в т.ч. основний платіж в сумі 806322,00 грн. та штрафні санкції в сумі 201580,50 грн.

- № від 31.10.2017р. на загальну суму 2430056,25грн., в т.ч. основний платіж в сумі 1944045,00грн. та штрафні санкції в сумі 486011,25грн.

-№ від 31.10.2017р. на загальну суму 785,33грн. (штрафні санкції).

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивачем було подано скаргу (вх.№55333/6 від 13.11.2017).

Рішенням ДФС України від 29.11.2017 №32310/6/99-99-11-01-25 за результатом розгляду скарги, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 31.10.2017 №6 в частині штрафної санкції з податку на прибуток за 2015 рік, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 31.10.2017 №, № залишено без змін, а скаргу задоволено частково.

05.01.2018 контролюючим органом замість скасованого в частині ППР, винесено нове податкове повідомлення-рішення №000291416, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 2 284 118,25 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням у розмірі 1 944 045 грн., та за штрафними санкціями у розмірі 340 073,25 грн.

Отже, не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями від 31.10.2017 №, № та від 05.01.2018 №000291416 позивач звернувся до суду із цим позовом.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період мав фінансово - господарські операції з ТОВ Лейтер Плюс (), ТОВ Берта Трейд Груп (), ТОВ Бента Союз (), ТОВ Ісан Груп Трейд (), ТОВ Торрін (), ТОВ Валіот компані (), ТОВ Екопродторг Груп (), ТОВ ЕКОСТАЙЛ ГРУП (), ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» ().

В акті перевірки контролюючий орган зазначає про нереальність здійснення господарських операцій із зазначеними вище контрагентами.

1.Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С з ТОВ Лейтер Плюс () судом встановлено, що ТОВ «Лейтер Плюс» реалізувало на адресу ТОВ «Цітіус С» товар (мовою оригіналу) «Сварочный п/автомат, станок плазменой резки, дрель, пила угловая отрезная, болгарка, станок сверлильный». До перевірки позивачем було надано копію податкової накладної від 27.06.2014 №131 на загальну суму 95480,00 грн., у т.ч. ПДВ 15913,33 грн., яка виписана та підписана ОСОБА_1 , договір від 27.06.2014 №27061, зазначений у податковій накладній до перевірки не надавався. Також до перевірки надано копію накладної від 27.06.2014 № 131 на загальну суму 95480,00 грн., у т.ч. ПДВ 15913,33 грн., виписана та підписана ОСОБА_1 . Оплата за поставлене обладнання проведена на підставі платіжного доручення №331 від 27.06.2014, станом на 30.06.2017 перед ТОВ «Лейтер Плюс» згідно обороту рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» заборгованість відсутня Згідно наданих до перевірки документів бухгалтерського обліку та даних єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Цітіус С» включено податок на додану вартість по податковій накладній, отриманій від ТОВ «Лейтер Плюс» до складу податкового кредиту у сумі 15913,33гривень.

Відповідач стверджує, що фактично згідно податкової звітності ТОВ «Лейтер Плюс» встановлено недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. В ході аналізу інформаційних баз даних Мелітопольської ОДПІ та Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ТОВ «Лейтер Плюс» () не мали взаємовідносин з постачальниками по ланцюгам постачання за весь період діяльності, тобто неможливо підтвердити реальність здійснення господарських операцій, так як по ланцюгу постачання відсутнє придбання вказаного товару. ТОВ «Лейтер Плюс» задекларовано значні обсяги реалізації на адресу контрагентів-покупців, в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «Лейтер Плюс» фактично не могло надавати послуги по реалізації товарів в таких обсягах на адресу покупців. Надання даних послуг є достатньо трудомісткими, потребують часу та кваліфікованих працівників. ТОВ «Лейтер Плюс» не мало достатньої кількості працівників та кваліфікованого персоналу для виконання робіт та послуг такого виду та обсягу. Також, відсутні докази залучення такого персоналу на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу, також і транспортні засоби. За результатами аналізу баз даних ДПІ, наявної податкової інформації встановлено документальне оформлення господарської операції за відсутності факту її реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне джерело) походження ідентифікованого товару, а відтак неможливий їх рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійснені взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, до платника податків ТОВ «Лейтер Плюс» в червні 2014 року.

Таким чином, на думку відповідача ТОВ «ЦІТІУС С» отримано актив у вигляді ТМЦ від ТОВ «Лейтер Плюс», що вважаються в розумінні вимог п.п. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 Податкового Кодексу України безповоротною фінансовою допомогою у загальній сумі 95480,00 грн.

2. Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ Берта Трейд Груп () (постачальник), судом встановлено, що між підприємствами укладено договір поставки №1007/14 від 11.07.2014. Відповідно до п.2.1 Договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти комплектуючі та металоконструкції (товар).

В ході перевірки позивачем було надано Специфікації від 11.07.2014, від 01.09.2014, від 13.10.2014 до договору, акти приймання-передачі до договору поставки: від 14.07.2014, від 15.07.2014, від 16.07.2014, від 17.07.2014, від 18.07.2014, від 21.07.2014, від 22.07.2014, від 23.07.2014, від 24.07.2014, від 25.07.2014, від 28.07.2014, від 29.07.2014, від 01.09.2014, від 10.09.2014, від 10.11.2014. Також до перевірки надані копії податкових накладних, грошові кошти сплачено відповідно платіжних доручень від 29.07.2014 на суму 700000 грн. (з ПДВ), від 15.08.2014 на суму 780573,92 грн. (без ПДВ), від 02.09.2014 на суму 320000 грн. (без ПДВ), від 03.09.2014 на суму 24550 грн. (без ПДВ), від 08.09.2014 на суму 410000 грн. (без ПДВ), від 17.10.2014 на суму 490354 грн., від 29.10.2014 на суму 215600 грн. (без ПДВ).

Ставлячи під сумнів господарські операції відповідач вказує, що у наданих до перевірки документах відсутні: товарно-транспортні накладні, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від імені ТОВ «Берта Трейд Груп» до ТОВ «ЦІТІУС С»; за ТОВ «Берта Трейд Груп» автотранспортні засоби не зареєстровано; відсутні сертифікати на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин); до перевірки надано податкові накладні, підписані ОСОБА_2 , який за період з 13.08.2014р., згідно з наданими витягами з особової справи ТОВ «Берта Трейд Груп» не мав права підпису податкової та фінансової документації. Крім того, за результатами проведених заходів СУ ФР Мелітопольської ОДПІ в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2015р. за №0000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212, КК України було опитано громадянина ОСОБА_2 (відповідно документів - директор ТОВ «Берта Трейд Груп», ), який пояснив що він не має відношення до діяльності підприємства. Також встановлено недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Фінансова звітність та звітність з податку на прибуток за 2014р. не надавалася. Крім того, ТОВ «Берта Трейд Груп» задекларовано значні обсяги реалізації на адресу контрагентів-покупців, в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «Берта Трейд Груп» фактично не могло надавати послуги по реалізації товарів в таких обсягах на адресу покупців.

Таким чином відповідачем зроблений висновок, що позивачем не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження, яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 3162027,93 в т.ч. ПДВ 527004,65 грн.

3. Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ «Бента Союз» () (постачальник) встановлено, що між підприємствами укладено договір поставки №1008/14 від 11.07.2014, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти електрообладнання, в подальшому «Товар», на умовах дійсного Договору. Пунктом 3.2. передбачено «Постачальник зобов`язаний передати Покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації» до перевірки надані копії трьох Специфікацій б/н від 11.07.2014, від 01.09.2014, від 13.10.2014, якими сторони домовились про поставку товару, його комплектність та його вартість. Також сторонами договору складено Акти приймання-передачі від 29.07.2014, від 24.07.2014, від 28.07.2014, від 25.07.2014, від 10.09.2014, від 01.09.2014, від 10.11.2014. Надані копії податкових накладних, в яких зазначено вид цивільно-правового договору договір від 11.07.2014 №1008/14 та номенклатуру поставки, та які включено до складу податкового кредиту підприємства згідно додатку 5 декларації за відповідні періоди. Грошові кошти сплачено відповідно платіжних доручень від 26.07.2014 на суму 230000 грн. (з ПДВ), від 15.08.2014 на суму 18454 грн. (з ПДВ), від 03.09.2014 на суму 104500 грн. (з ПДВ), від 17.10.2014 на суму 50475 грн., (з ПДВ), від 29.10.2014 на суму 73150 грн. (з ПДВ), від 14.11.2014 на суму 91130 грн. (з ПДВ), від 19.11.2014 на суму 36050 грн. (з ПДВ).

Відповідач посилається на встановлену під час перевірки відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від імені ТОВ «Бента Союз» до ТОВ «Цітіус С».; відсутність сертифікатів на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин). Встановлено недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Фінансова звітність містить дані про наявність у підприємства основних засобів, залишки сировини та готової продукції та інше. Фінансова звітність та звітність з податку на прибуток за 2014р. не надавалася. Крім того, ТОВ «Бента Союз» задекларовано значні обсяги реалізації товарів та послуг на адресу контрагентів-покупців, в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «Бента Союз» фактично не могло надавати послуги по реалізації товарів в таких обсягах на адресу покупців. Надання даних послуг є достатньо трудомісткими, потребують часу та кваліфікованих працівників. ТОВ «Бента Союз» не мало достатньої кількості працівників та кваліфікованого персоналу для виконання робіт та послуг такого виду та обсягу. Також, відсутні докази залучення такого персоналу на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу, також і транспортні засоби.

Таким чином, відповідач дійшов висновку що ТОВ «ЦІТІУС С» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 476578,99 грн. у т.ч. ПДВ 79429,83 грн.

4. Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ «Ісан Груп Трейд» (), між підприємствами укладено договір поставки №13-11/14 від 10.10.2014, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти електрообладнання, в подальшому «Товар», на умовах дійсного Договору. Пунктом 3.2. передбачено «Постачальник зобов`язаний передати Покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації» до перевірки надані копію Специфікації №1 від 10.10.2014, якою сторони домовились про поставку товару, його комплектність та його вартість. Згідно наданих до перевірки копій документів ТОВ «Цітіус С» придбано матеріальні цінності від контрагента на суму 846124 грн. у т.ч. ПДВ 141020,67 грн. Складено Акти приймання передачі товару №1 від 13.11.2014, №2 від 13.11.2014. До перевірки надано копію податкової накладної від 13.11.2014 №21 в якій зазначено вид цивільно-правового договору договір №13-11/14 від 10.10.2014 та номенклатуру поставки, та які включено до складу податкового кредиту підприємства згідно додатку 5 до декларації. Грошові кошти сплачено відповідно до платіжного доручення від 14.11.2014 у сумі 846124 грн. у т.ч. ПДВ у сумі 141020,67 грн.

Відповідач, ставлячи під сумнів господарські операції позивача вказує на встановлену під час перевірки відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від імені ТОВ «Ісан Груп Трейд» до ТОВ «ЦІТІУС С»; відсутність сертифікатів на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин). Фактично згідно податкової звітності ТОВ «Ісан Груп Трейд» встановлено недостатність трудових ресурсів та відсутність виробничого обладнання, складських та торгівельних приміщень, транспорту та торгівельного обладнання, сировини, матеріалів для здійснення основного виду діяльності. Фінансова звітність та звітність з податку на прибуток за 2014р. не надавалася. Відповідач стверджує, що ТОВ «Ісан Груп Трейд» задекларовано значні обсяги реалізації на адресу контрагентів-покупців, в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «Ісан Груп Трейд» фактично не могло надавати послуги по реалізації товарів в таких обсягах на адресу покупців. Надання даних послуг є достатньо трудомісткими, потребують часу та кваліфікованих працівників. ТОВ «Ісан Груп Трейд» не мало достатньої кількості працівників та кваліфікованого персоналу для виконання робіт та послуг такого виду та обсягу. Також, відсутні докази залучення такого персоналу на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу, також і транспортні засоби. За результатами аналізу баз даних ДШ, наявної податкової інформації встановлено документальне оформлення господарської операції за відсутності факту її реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне джерело) походження ідентифікованого товару, а відтак неможливий їх рух за ланцюгом всіх платників податків, які брали участь у здійснені взаємопов`язаних нереальних господарських операцій, до платника податків ТОВ «Ісан Груп Трейд» в листопаді 2014 року.

Таким чином відповідач дійшов висновку, що ТОВ «Цітіус С» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 846124 грн. у т.ч. ПДВ на суму 141020,67 грн.

5.Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ «Торрін» () (постачальник), встановлено, що між підприємствами укладено договір поставки №01-12/14 від 01.12.2014, за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти електрообладнання, в подальшому «Товар», на умовах дійсного Договору. Пунктом 3.2. передбачено «Постачальник зобов`язаний передати Покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації» до перевірки надані копію Специфікації №1 від 01.12.2014 та копію Специфікації №2 від 15.12.2014, якими сторони домовились про поставку товару, його комплектність та його вартість. Згідно наданих до перевірки копії документів ТОВ «Цітіус С» придбано матеріальні цінності від імені ТОВ «Торрін» в грудні 2014 року на загальну суму 1514360 грн. у т.ч. ПДВ 252393,33 грн. Сторонами складено Акти приймання-передачі №1 від 18.12.2014, №2 від 22.12.2014. До перевірки надано копії податкових накладних від 17.12.2014 №1701, від 22.12.2014 №2201. Грошові кошти сплачено відповідно до платіжних доручень від 17.12.2014 на суму 806300 грн., від 24.12.2014 на суму 483780 грн., від 24.12.2014 на суму 224280 грн.

Відповідач стверджує, що в ході проведеної перевірки було встановлено відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від імені ТОВ «Торрін» до позивача; відсутність сертифікатів на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин). ТОВ «Торрін» задекларовано значні обсяги реалізації на адресу контрагентів- покупців, в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «Торрін» фактично не могло надавати послуги по реалізації товарів в таких обсягах на адресу покупців. На думку відповідача надання даних послуг є достатньо трудомісткими, потребують часу та кваліфікованих працівників. ТОВ «Торрін» не мало достатньої кількості працівників та кваліфікованого персоналу для виконання робіт та послуг такого виду та обсягу. Також, відсутні докази залучення такого персоналу на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності, та виробничих потужностей, необхідних для здійснення технологічного процесу, також і транспортні засоби. Крім того, за результатами проведених заходів другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів у Харківській області в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2013р. за №0000114, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.212, ч.3 ст.212 КК України встановлено, що керівником ТОВ «Торрін», , є громадянин ОСОБА_3 , який будучи опитаним пояснив що він не має відношення до діяльності підприємства.

Таким чином відповідач дійшов висновку про заниження позивачем показників по рядку 3 декларації «Інші доходи» на загальну суму 6094571 грн., у т.ч. за відповідні податкові періоди- за 2014 рік.

6.Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ «Валіот компані» (код 39410317) (постачальник), встановлено, що між підприємствами укладено договір поставки №01-03/15 від 01.03.2015 за умовами якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти електрообладнання, в подальшому «Товар», на умовах дійсного Договору. Пунктом 3.2. передбачено Постачальник зобов`язаний передати Покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації». Сторонами договору складено та підписано Специфікацію №1 від 01.03.2015, якою сторони домовились про поставку товару, його комплектність та його вартість.

Згідно наданих до перевірки копії документів ТОВ «Цітіус С» придбано матеріальні цінності електрообладнання на загальну суму 248000 грн. у т.ч. ПДВ 41333,33 грн. До перевірки було надано Акт приймання-передачі №1 від 10.03.2015, податкову накладну №1002 від 10.03.2015, грошові кошти сплачено платіжним дорученням від 18.03.2015 у сумі 248000 грн., у т.ч. ПДВ 41333,33 грн.

Ставлячи під сумнів вказані господарські операції відповідач посилається на відсутність товарно-транспортни накладних, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від імені ТОВ «Валіот компані» до позивача; відсутність сертифікатів на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин). Кірм того, відповідач посилається на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/13457/16-к I- кп/335/152/2017 від 20.02.2017р. по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що в період з 01.12.2014 року по 01.04.2015 року описаним вище способом, ОСОБА_4 , повторно, придбано ТОВ «Валіот Компані», та забезпечено прикриття незаконної діяльності по формуванню безпідставного податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам контрагентам, у зв`язку з чим ТОВ «Цітіус С» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 248000 грн.

7.Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ Екопродторг Груп () (постачальник) встановлено, що між підприємствами укладено договори поставки №01-04/14 від 01.04.2015, №14-04/15 від 14.04.2015, №20-04/15 від 20.04.2015 відповідно до яких ТОВ Екопродторг Груп зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти електрообладнання, комплектуючі та металоконструкції. Згідно із п. 3.1. Договору найменування, асортимент, номенклатура, кількість, якість та ціна для кожного окремого товару, а також умови поставки Товару, визначаються в специфікаціях що є невід`ємними частинами дійсного Договору, які підписуються сторонами. Пунктом 3.2 передбачено «Постачальник зобов`язаний передати Покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації». Сторонами договору складено та підписано Специфікацію №1 від 01.04.2015, №1 від 14.04.2015, №1 від 20.04.2015, якою сторони домовились про поставку товару, його комплектність та його вартість. Згідно наданих до перевірки копій документів ТОВ «Цітіус С» придбано матеріальні цінності від постачальника про що складено Акт прийняття-передачі від 21.04.2015, від 20.04.2015, грошові кошти сплачено відповідно до платіжних доручень: від 21.04.2015 у сумі 276354 грн. (з ПДВ), від 28.04.2015 у сумі 280000 грн. (з ПДВ), від 28.04.2015 у сумі 325000 грн. (з ПДВ), від 14.04.2015 у сумі 304708 грн. (з ПДВ), від 16.04.2015 у сумі 207154 грн. (з ПДВ).

Відповідачем в Акті перевірки зазначено про відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «Екопродторг Груп» до ТОВ «ЦІТІУС С»; відсутність сертифікатів на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин). Крім того, відповідач посилається на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/13457/16-к I- кп/335/152/2017 від 20.02.2017р. по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. З ст. 27 ч. 2 сг. 205 КК України. Також в ході аналізу інформаційних баз даних та Єдиного реєстру податкових накладних встановлено неможливість підтвердити реальність здійснення господарських операцій, так як по ланцюгу постачання відсутнє придбання електрообладнання, комплектуючих та металоконструкцій. Аналізуючи звітність, на підприємстві відсутні трудові ресурси необхідної кваліфікації для надання вищевказаних послуг контрагентам-покупцям. Також, відсутні докази залучення сторонніх трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності. Крім того, ТОВ «Екопродторг Груп» задекларовано значні обсяги реалізації товарів в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «Екопродторг Груп» фактично не могло надавати послуги по реалізації або виготовленню товарів в таких обсягах на адресу покупців.

Таким чином відповідач дійшов висновку, що ТОВ «ЦІТІУС С» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 1393216 грн. у т.ч. ПДВ на суму 232202,68 грн.

8.Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ ЕКОСТАЙЛ ГРУП () (постачальник). Між підприємствами укладено договір поставки №26-05/15 від 26.05.2015, відповідно до якого ТОВ «ЕКОСТАЙЛ ГРУП» зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується оплатити та прийняти електрообладнання, комплектуючі та металоконструкції. Згідно із п. 3.1. Договору найменування, асортимент, номенклатура, кількість, якість та ціна для кожного окремого товару, а також умови поставки Товару, визначаються в специфікаціях що є невід`ємними частинами дійсного Договору, які підписуються сторонами. Пунктом 3.2 передбачено «Постачальник зобов`язаний передати Покупцю разом із товаром всі необхідні технічні та інші документи, які супроводжують товар, та які необхідні для його експлуатації». Сторонами договору складено та підписано Специфікацію №1 від 26.05.2015 якою сторони домовились про поставку товару, його комплектність та його вартість. Згідно наданих до перевірки документів позивачем придбано товарно-матеріальні цінності від постачальника на загальну суму 1000000грн., у т.ч. ПДВ 166666,67 грн. про що складено накладну №2602 від 26.08.2015 та №2601 від 26.08.2015, також до перевірки надані і податкові накладні №2601 від 26.05.2015, №2602 від 26.05.2015, грошові кошти сплачено платіжними дорученнями від 26.05.2015 у сумі 585000 грн. у т.ч. 97500 грн., від 27.05.2015 у сумі 415000 грн. у т.ч. ПДВ 69166,67 грн.

Відповідач вказує на відсутність товарно-транспортних накладних, які підтверджують транспортування товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ЕКОСТАЙЛ ГРУП» до ТОВ «ЦІТІУС С»; відсутність сертифікатів на ТМЦ з урахуванням специфіки використання ТМЦ (бронюванням машин). Також в ході аналізу інформаційних баз даних та Єдиного реєстру податкових накладних встановлено неможливість підтвердити реальність здійснення господарських операцій, так як по ланцюгу постачання відсутнє придбання електрообладнання, комплектуючих та металоконструкцій. Аналізуючи звітність, на підприємстві відсутні трудові ресурси необхідної кваліфікації для надання вищевказаних послуг контрагентам-покупцям. Також, відсутні докази залучення сторонніх трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності. Крім того, ТОВ «ЕКОСТАЙЛ ГРУП» задекларовано значні обсяги реалізації товарів в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «ЕКОСТАЙЛ ГРУП» фактично не могло надавати послуги по реалізації або виготовленню товарів в таких обсягах на адресу покупців.

Таким чином відповідач дійшов висновку, що ТОВ «ЦІТІУС С» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 1000000 грн. у т.ч. ПДВ на суму 166666,67 грн.

9. Щодо взаємовідносин Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (покупець) з ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» () (постачальник) до перевірки було надано договір поставки №06/06-2016 від 06.06.2016 , відповідно до якого продавець зобов`язується передати, а Покупець прийняти та сплатити вартість товару відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 4.1 вартість товару покупець сплачує після отримання. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця впродовж 15 банківських днів з дня виписки Рахунку на оплату. Згідно наданих до перевірки документів позивачем придбано товарно-матеріальні цінності від імені ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» на загальну суму 1462612,03 грн. у т.ч. ПДВ 243768,63 грн. про що складено видаткові накладні №4 від 06.06.2016, №5 від 21.06.2016, №56 , №20/10-16 від 11.10.2016, також до перевірки були надані податкові накладні, грошові кошти сплачено платіжними дорученнями від 14.06.2016 у сумі 634736 грн., у т.ч. ПДВ 105789,33 грн., від 21.06.2016 у сумі 214266 грн. у т.ч. ПДВ 351711 грн., від 29.06.2016 у сумі 291474 у т.ч. 48579 грн.

Відповідач вказує на кримінальне провадження №0000121 від 18.11.2016 за ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 205 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами проведених заходів СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області, яким встановлено що групою осіб зареєстровано підприємство ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» з метою прикриття незаконної діяльності; слідчі дії тривають. Також в ході аналізу інформаційних баз даних та Єдиного реєстру податкових накладних встановлено неможливість підтвердити реальність здійснення господарських операцій, так як по ланцюгу постачання відсутнє придбання електрообладнання, комплектуючих та металоконструкцій. Аналізуючи звітність, на підприємстві відсутні трудові ресурси необхідної кваліфікації для надання вищевказаних послуг контрагентам-покупцям. Також, відсутні докази залучення сторонніх трудових ресурсів на підставі цивільно-правових договорів та основних фондів, активів, необхідних для проведення відповідної господарської діяльності. Крім того, ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» задекларовано значні обсяги реалізації товарів в той час як придбання даного товару згідно інформації з ЄРПН у підприємства відсутнє, а власними трудовими ресурсами ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» фактично не могло надавати послуги по реалізації або виготовленню товарів в таких обсягах на адресу покупців.

Таким чином відповідач дійшов висновку, що ТОВ «ЦІТІУС С» не враховано до складу доходів вартість отриманих товарно-матеріальних цінностей походження яких даною перевіркою не встановлено на загальну суму 1462612 грн. у т.ч. ПДВ на суму 243768,66 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування податку на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Згідно пунктам 135.1 та 135.2 ст. 135 цього Кодексу доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.

Доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Доведеність податкового правопорушення полягає у комплексному дослідженні усіх складових господарських операцій, без чого неможливо довести або спростувати реальність вчинення господарських операцій.

По перше - предметом доказування у надій категорії спорів є реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на врахування витрат, понесених у зв`язку із здійсненням цих господарських операцій при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток та сум податку на додану вартість при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій господарській меті, а також реальність усіх даних, наведених у документах.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Доводи ж податкового органу про непідтвердження реальності здійснення господарських операцій мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на віднесення певних витрат до складу валових витрат з податку на прибуток чи віднесення до складу податкового кредиту певних сум податку на додану вартість.

При дослідженні факту здійснення господарської операції оцінюватися повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.

По друге - у своєму відзиві податковий орган стверджує про відсутність у контрагентів Позивача матеріальної бази та робітників для виконання умов договорів, разом з тим слід зазначити, що позивач позбавлений можливості впливати на його контрагентів в частині здійснення ними господарської діяльності в рамках чинного законодавства України, зокрема і в частині своєчасної подачі до контролюючих органів будь-якої податкової звітності, або реєстрації цивільно-правових договорів. В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" позивач та його контрагенти є окремими суб`єктами права із статусом юридичної особи, а відтак за змістом Податкового кодексу України позивач та відповідні контрагенти є окремими платниками податків.

В Податковому кодексі України відсутня будь-яка норма, яка б позбавляла платників податків права на податковий кредит або право на формування витрат у випадку, коли постачальники такого платника податків не виконують якісь вимоги діючого законодавства, а платник податку в свою чергу виконав усі передбачені законом умови та має необхідне документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та витрат.

Стосовно посилання відповідача на наявність кримінального провадження №0000121 від 18.11.2016 за ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 205 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами проведених заходів СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області, яким встановлено що групою осіб зареєстровано підприємство ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» з метою прикриття незаконної діяльності; слідчі дії тривають , а також кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.06.2015р. за №0000025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.212, КК України в якому було опитано громадянина ОСОБА_2 (відповідно документів - директор ТОВ «Берта Трейд Груп»).

Суд звертає увагу що, на даний час відсутній вирок у кримінальній справі який би набрав законної сили та встановив би вину посадової особи контрагента позивача.

На цю обставину позивач неодноразово звертав увагу податкового органу під час проведення перевірки, але даний факт був залишений відповідачем без уваги.

Разом з тим, у наявному кримінальному провадженні, відсутні відомості щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «СПЕЦРЕМЕЛЕКТРОМОНТАЖ» та відсутній будь- який аналіз господарської діяльності позивача, а тому у податкового органу відсутні підстави для нарахування податкових зобов`язань по господарським операціям позивача із зазначеним контрагентом.

Верховний Суд у постанові від 26.06.2018 року у справі №808/2360/17 (касаційне провадження №К/9901/47560/18) дійшов висновку, що посилання контролюючого органу на кримінальні провадження, відкриті за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагентів платника податків, обґрунтовано відхилені судом апеляційної інстанції, оскільки вказані докази не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентами своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Така ж сама правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №809/1139/17 (адміністративне провадження №К/9901/40809/18).

Щодо тверджень відповідача на відсутність товарно- транспортних накладних.

У постановах від 15 травня 2019 року (справа №804/12339/13-а), від 30 серпня 2019 року (справа № 804/17176/14) Верховний Суд вказав, що відсутність товарно-транспортних накладних або їх окремі недоліки не є обставиною, яка б давала беззаперечні підстави стверджувати про відсутність у платника податків права на формування своїх даних податкового обліку, зокрема податкового кредиту/валових витрат, оскільки зазначені документи є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами перевезення, а не договорами поставки.

Проте, наявність належних первинних документів свідчить про здійснення самих господарських операцій. Наявність чи відсутність у товарно-транспортних накладних печатки перевізника може вказувати лише на дотримання чи порушення правил перевезень, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства та не свідчать про безтоварність операцій.

Також необхідно зазначити, що податкове законодавство України не містить норм, які б ставили в залежність право платника податку на формування податкового кредиту від можливих порушень податкової дисципліни з боку його контрагентів, або зобов`язували б платників податків контролювати дотримання своїми контрагентами норм законодавства. Можливі порушення контрагентами платника податків податкової дисципліни, у тому числі не декларування своїх зобов`язань або не сплата податку до бюджету, ще не є достатньою підставою для позбавлення платника податків права на формування валових витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість по операціям з такими контрагентами.

Крім того, умови виникнення права на податковий кредит, а саме: реальне здійснення операцій з придбання послуг з метою їх використання в оподаткованих операціях та оформлення операцій відповідними документами первинного бухгалтерського обліку, були підтверджені належним та допустимими доказами під час розгляду справи по суті.

Щодо твердження відповідача, що у контрагентів немає достатньої кількості працівників та основних засобів.

ТОВ «ЦІТІУС С» не має обов`язку здійснювати перевірки своїх контрагентів з питань повноти і достовірності оформлення ними трудових відносин з працівниками, порядку нарахування доходів, утримання і сплати податків, зборів з таки доходів. В даному випадку, кожне підприємство самостійно зобов`язане нараховувати, утримувати та сплачувати податок до бюджету від імені та за рахунок фізичної особам з доходів, що виплачується такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести індивідуальну відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №815/3526/17.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Вказана позиція також міститься в Постанові Верховного Суду від 08.05.2018 р. у справі №814/937/15.

Також суд враховує наявний в матеріалах справи Висновок експерта № 1216/1217-19 за результатами проведення судово - економічної експертизи по адміністративній справі № 808/160/18 (а.с. 73-129) Так, за результатами проведених експертом досліджень:

- висновки акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства Головного управління ДФС у Запорізькій області від 15.09.2017 №511/08-01-14-16/37488769 щодо порушення TOB «Цітіус С» вимог ст.1 34, п.135.1, ст.135. п.44,1, п.44.2, п.44.6 ст.44. п.H.I34.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України та п.5 П(С)БО 11, П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290 в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 1944045 гри. у тому числі за відповідні податкові періоди: за 2014 рік у сумі 1097023 грн., за 2015 рік у сумі 583752 грн., за 2016 рік у сумі 263270 грн., документально та нормативно не підтверджуються;

- висновки акту документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства Головного управління ДФС у Запорізькій області від 15.09.2017 №511/08-01-14-16/37488769 щодо порушення TOB «Цітіус С» вимог пп.14.1.36 пп.14.1.181 л 14.1 ст.14, п.198.1 п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України та заниження податку на додану вартість у загальній сумі 881061 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: червень 2014 р. у сумі 15913 грн.; липень 2014 р. 38333 грн.; серпень 2014 р. у сумі 3076 грн.; вересень 2014 р. у сумі 17417 грн.; жовтень 2014 р. у сумі 20604 грн.; листопад 2014 р. у сумі 141021 грн.; грудень 2014 р. у сумі 142 грн.; лютий 2015 р. у сумі 1917 грн.;квітень 2015 р. у сумі 232203 грн.; травень 2015 р. у сумі 166667 грн.; червень 2016 р. у сумі 190097 грн.; вересень 2016 р. у сумі 41711 грн.; жовтень 2016 р. у сумі 11978 грн., документально та нормативно не підтверджуються.

Разом із тим в ході розгляду справи була встановлена наявність:

- вироку Оболонського районного суду м. Києва від 30.01.2017 по кримінальній справі № 756/14923/16-к, яким ОСОБА_3 убло визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України. Зазначеним вироком суду, який набрав законної сили 02.03.2017, зокрема встановлено, що ОСОБА_3 у листопаді 2014 року, діючи на прохання невстановлених досудовим слідством осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, повторно вчинив пособництво у фіктивному підприємництві шляхом придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торрін» () з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у документальному оформленні від імені даного підприємства псевдо фінансово-господарських операцій з метою незаконного переведення безготівкових грошових коштів в готівку. ТТак, ОСОБА_3 з 11.11.2014 року (згідно протоколу № 2 від 11.11.2014 року) являвся учасником суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Торрін» (), зареєстрованого 08.10.2014 року у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Героїв Сталінграда, 57, а з 12.11.2014 року (згідно Наказу № 2 від 12.11.2014 року) його директором. Однак, незважаючи на вищевикладене, придбання ТОВ «Торрін» відбулося без справжнього наміру здійснювати господарську діяльність, яка передбачена статутом вказаного товариства, а з метою прикриття незаконної діяльності інших осіб;

- вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/13457/16-к від 20.02.2017р., який набрав законої сили 23.03.2017, яким ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 205 КК України та встановлено зокрема наступне. Продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.12.2014 року ОСОБА_4 , маючи умисел на зайняття незаконною діяльністю пов`язаною з фіктивним підприємством, діючи повторно, з метою придбання підконтрольного підприємства, яке б діяло у складі підконтрольних фіктивних підприємств та було зареєстровано на особу, яка не усвідомлювала власної ролі у злочинній схемі та не обізнану у господарській діяльності, підшукав у м. Харкові ОСОБА_5 , який не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4 , погодився стати засновником та директором підприємства ТОВ «Валіот Компані» (код за ). Після внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про перереєстрацію ТОВ «Валіот Компані» на нового власника та директора ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , заволодівши печаткою та реєстраційними документами придбаного підприємства та виконуючи злочинні наміри, здійснював складання первинних бухгалтерських документів щодо безтоварних операцій, які надавали право службовим особам підприємств контрагентів на відображення незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.01.2015 року по 01.04.2015 року.

Також, вищевказаним вироком встановлено, що продовжуючи свою злочинну діяльність, 26.11.2014 року ОСОБА_4 , маючи умисел на зайняття незаконною діяльністю пов`язаною з фіктивним підприємництвом, діючи повторно, з метою придбання підконтрольного підприємства, яке б діяло у складі підконтрольних фіктивних підприємств та було зареєстровано на особу, яка не усвідомлювала власної ролі у злочинній схемі та не обізнану у господарській діяльності, підшукав у м. Харкові ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_4 , погодилися стати засновниками підприємства ТОВ «Екопродторг Груп» (код за ). Після внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про перереєстрацію ТОВ «Екопродторг Груп», на нових власників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та директора ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , заволодівши печаткою та реєстраційними документами придбаного підприємства та виконуючи злочинні наміри, здійснював складання первинних бухгалтерських документів щодо безтоварних операцій, які надавали право службовим особам підприємств контрагентів на відображення незаконного податкового кредиту з податку на додану вартість за період з 01.03.2015 року по 01.06.2015 року, наступним підприємствам, зокрема ТОВ «ЦІТІУС С» у сумі 232202,68 грн.

Отже, надана позивачем первинна документація по господарським операціям з ТОВ «Екопродторг Груп», ТОВ «Валіот компані» та ТОВ «Торрін» не підтверджує в повному обсязі господарсько-фінансові відносини з вказаними контрагентами.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КК України фіктивним підприємництвом є створення або придбання СПД з метою прикриття незаконної діяльності або здійснення видів діяльності, щодо яких є заборона.

За змістом цієї норми злочинна діяльність особи, яка вчинила фіктивне підприємництво, не обмежується операціями з окремими суб`єктами господарювання, а охоплює всю діяльність та свідчить про використання фіктивного підприємства виключно з метою здійснення злочинної діяльності.

Статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Таким чином, первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту та валових витрат, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Тобто, будь - які первинні документи та податкові накладні, складені фіктивним суб`єктами господарювання не мають правового значення для цілей оподаткування, відповідно, не можуть впливати на дані податкового обліку.

Висновки в акті перевірки щодо заниження податку на прибуток та заниження суми податку на додану вартість зроблені на підставі проведеного аналізу наданих до перевірки первинних документів їх відповідності фактичним даним з урахуванням вищезазначених вироків.

Наявність вищевказаних вироків судів, є достатнім доказом фактичного нездійснення контрагентами позивача: ТОВ «Екопродторг Груп», ТОВ «Валіот компані» та ТОВ «Торрін» підприємницької діяльності.

Отже, всі первинні документи позивача з його контрагентами ТОВ «Екопродторг Груп», ТОВ «Валіот компані» та ТОВ «Торрін» є неналежними, статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть з формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2018 у справі №2а-7075/12/2670 та постанові від 25.09.2019 року у справі №520/11437/18.

Згідно з приписами ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв в цій частині обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Щодо позовних вимог в частині визнання протипраним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 31.10.2017, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, пені на 785,33 грн., з яких: за податковим зобов`язанням 0,00 грн., за штрафними санкціями 785,33 грн. суд зазначає, що штрафні санкції були застосовані до позивача вказаним рішенням у звязку порушенням позивачем підпункту 1.4. пункту 161 підрозділу 10 розділу XX, пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168 ПК України, а саме: TOB «Цітіус С» у перевіреному періоді проводив виплату доходів без сплати збору або не в повному обсязі чи не своєчасно перераховував військовий збір у розмірі 108433 грн. (по даті виникнення податкового зобов`язання, тобто виплати доходу - момент виникнення податкового зобов`язання), в тому числі по періодах: серпень 2014р. - 29,88 грн., вересень 2014р. - 0,02 грн., жовтень 2014р. - 22,00 грн., листопад 2014р. - 0,02 грн., грудень 2014р. - 128,91 грн., січень 2015р. - 1,35 грн., березень 2015р. - 102,79 грн., травень 2015р. - 499,49 грн., липень 2015р. - 16,53 грн., вересень 2015р. -69,83 грн., січень 2016р. - 13,98 грн., серпень 2016р. - 199,53 грн.

При цьому позивач у позові, наводячи доводи в обгрунтування позвних вимог в цій частині, обмежився лише зазначенням того, що дані є перекрученими, податковий орган зайняв позицію викривлення показників обліку платника податків. При цьому позивач не зазначив жодних конкретних обставин, які б свідчили про таке викривлення та не надав суду жодних доказів на підтвердження таких обставин. Отже позовні вимоги в цій частині є необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки №511/08-01-14-16/37488769 від 15.09.2017, є частково необґрунтованим, а відтак виходячи за наявного в матеріалах справи розрахунку спірних рішень, наданого суду відповідачем, прийняте податкове повідомлення-рішення № від 31 жовтня 2017 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 715075 грн., у тому числі: за основним зобов`язанням у розмірі 572060 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 143015 грн та податкове повідомлення-рішення № 000291416 від 05 січня 2018 року в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1539635 грн. є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги в цій частині задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 31 жовтня 2017 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 715075 грн., у тому числі: за основним зобов`язанням у розмірі 572060 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 143015 грн.

Визнати протиправним та скасувати прийняте 05 січня 2018 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № 000291416 в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 1539635 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Цітіус С (місцезнаходження: 72310, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, б. 172/2, ідентифікаційний код 37488769) судові витрати у розмірі 33820 грн. 65 коп.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст. ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Рішення суду складено у повному обсязі 04.11.2020

Суддя Н.В. Стрельнікова