Справа № 420/1713/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/1713/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Коваля М.П.,

суддів - Домусчі С.Д.,

- Турецької І.О.,

за участю: секретар судового засідання - Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року, прийняте у складі суду судді Глуханчука О.В. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції в Одеській області (далі - Відповідач, ДЕІ в Одеській області) про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ДЕІ в Одеській області, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначення результатів виконання завдань яких проводилось у 2019 році, затверджений наказом ДЕІ в Одеській області від 10.12.2019 року № 271-О, в частині визначення результатів виконання завдань головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря ДЕІ в Одеській області - ОСОБА_1 Визнано протиправним та скасовано наказ ДЕІ в Одеській області від 10.12.2019 року № 271-О в частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря ДЕІ в Одеській області - ОСОБА_1. Визнано протиправним та скасовано пункти 9-12 наказу ДЕІ в Одеській області від 13.12.2019 року № 278-О «Про звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 », в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря ДЕІ в Одеській області. Визнано протиправним та скасовано наказ ДЕІ в Одеській області від 03.02.2020 року № 27-О «Про внесення змін до наказу ДЕІ в Одеській області від 13.12.2019 року № 278-О «Про звільнення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря ДЕІ в Одеській області з 04 лютого 2020 року. Стягнуто з ДЕІ в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.02.2020 року по 09.07.2020 року в сумі 42 714, 40 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста-державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Одеської області відділу державного екологічного нагляду (контролю) атмосферного повітря ДЕІ в Одеській області та в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць.

13 липня 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Комісар О.В., який діє на підставі ордеру серія ОД № 421021 від 27 лютого 2020 року, звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення по справі щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 29 756 грн., оскільки до ухвалення рішення по суті позовних вимог Позивач не мав змоги надати усі відповідні докази щодо фактичного понесення судових витрат, водночас представником Позивача зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Разом з клопотанням подано копію Договору про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23 січня 2020 року, копію Додаткової угоди № 1 від 23 січня 2020 року до Договору про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23 січня 2020 року, копію Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Комісаром О.В. по справі № 420/1713/20 від 09 липня 2020 року, копію рахунку № 10/07/20 від 10 липня 2020 року, копію квитанції № 27427003 від 13 липня 2020 року про сплату наданих адвокатом послуг, копію Акта приймання-передачі наданих послуг від 13 липня 2020 року, копію товарного чека від 26 лютого 2020 року.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі № 420/1713/20 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Комісара О.В. задоволено повністю; стягнуто з ДЕІ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 29 756 грн.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, ДЕІ в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) суд першої інстанції припустився порушень як норм процесуального, так і норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення питання про розподіл судових витрат, тому просить скасувати його повністю та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката - відмовити.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг Позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову виходячи з наступного.

Так, суд першої інстанції неправомірно погодився із наведеним представником Позивача фіксованим розміром вартості послуг відповідно до Додаткової угоди № 1 від 23 січня 2020 року до Договору про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23 січня 2020 року, відповідно до якого сторони дійшли взаємної згоди щодо встановлення погодинної оплати вартості послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання у розмірі 1 000 грн. (за одну годину); сторони також погодили, що фіксована плата (незалежно від кількості годин) за участь в першому судовому засіданні становить 2 000 грн., за кожне наступне судове засідання - 1 500 грн.. Інспекцією під час розгляду справи було наголошено на не відповідності заявленої вартості за участь у судових засіданнях та не відповідності розрахунку за одну годину роботи, при цьому суд першої інстанції, вказав, що ціни відповідають ринковій вартості послуг, що не відповідає дійсності. Проте, судом при мотивуванні такого висновку, не проведено відповідного аналізу та жодним чином не обґрунтовано таку позицію. На думку апелянта, розмір 1 000 грн. за 1 год. роботи та 2 000 за перше (1 500 за наступне) судове засідання є явно неспівмірним зі складністю фактично здійснених робіт по справі (враховуючи предмет спору, фактичні обставини справи та законодавство, що регулює спірні відносини).

Апелянт не заперечує стосовно кількості годин, витрачених на послуги відповідно до пунктів 1, 3, 4, 5, 8 Переліку наданих адвокатом послуг, проте не погоджується із витраченим часом у кількості 7 годин роботи на: аналіз документів, чинного законодавства, судової практики, формування правової позиції, зазначеного у пункті 2, коли відповідним часом виконаному буде час тривалістю 3 години роботи. Також не погоджується із вказаним у пункті 6 Переліку послуг витраченим часом у кількості 10 годин роботи на: складання та формування позовної заяви з додатками до суду, коли належним фактично виконаному буде час у кількості 4 години.

Між тим, скаржник вважає співмірним розміром витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг Позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову в сумі 4 956 грн.

На думку апелянта, детальний опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Комісаром О.В у справі № 420/1713/20, виходячи із предмету спору по справі, враховуючи складність справи, час, витрачений на виконання відповідних робіт та обсяг наданих послуг адвокатом, заявлена сума не відповідає фактично проведеним послугам, з огляду на правову позицію, викладеної згідно пунктів 5.4.10, 5.4.11, 5.4.12 додаткової постанови Верховного суду від 11.06.2018 року по справі № 923/567/17.

Крім того, скаржник зауважує, що Позивач у порушення частини 4 ст. 134 КАС України, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідним та належним доказом для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. За таких обставин, оскільки предмет спору в цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, а тому вимоги щодо компенсації витрат позивача на правничу допомогу, на думку апелянта, підлягають задоволенню частково у розмірі 4 956 грн., оскільки саме на цю суму підтверджується доказами надання адвокатом правничих послуг у справі.

Позивач надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

В даному випадку підставою для ухвалення додаткового рішення по цій справі стало вирішення питання щодо відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу в сумі 29 756 грн., понесених Позивачем за час розгляду справи по суті, у порядку ст. 139 КАС України.

Положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.ч. 1 та 2 ст. 134 КАС України).

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 6 та 7 ст. 134 КАС України).

За змістом ч.ч. 7 та 9 ст. 139 КАС України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного вбачається, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі № 810/2760/17.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, колегія суддів виходить з наступного.

На підтвердження надання адвокатом Комісаром О.В. професійної правничої допомоги Позивачу - ОСОБА_1 в матеріалах справи міститься відповідний Договір про надання правової допомоги № 23/01/20 (далі - Договір), укладеного 23.01.2020 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Лєгіст» в особі учасника Комісара О.В. (далі - Адвокатське об`єднання), предметом якого є надання Адвокатським об`єднанням, в особі адвоката Комісара О.В. правової допомоги Клієнту, консультацій та роз`яснень з питань цивільного, господарського, адміністративного та податкового права, організація ведення претензійно-правової роботи по матеріалам Клієнта; надання Клієнту правової допомоги щодо захисту прав та представлення інтересів перед правоохоронними органами, в судах, тощо (Том ІІІ, а.с. 97-100).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3. та 4.4. Договору встановлено, що вартість послуг Адвокатського об`єднання встановлюється додатковою угодою до цього Договору. Адвокатське об`єднання залишає за собою право в односторонньому порядку надати весь обсяг або частину роботи безоплатно. Оплата підлягає перерахуванню Клієнтом на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання або внесенню готівкою в касу Адвокатського об`єднання. У разі необхідності, за попередньою домовленістю між сторонами, Клієнт оплачує Адвокатському об`єднанню витрати, необхідні для виконання останнім обов`язків за цим Договором, понесені в інтересах Клієнта (обов`язкові платежі, витрати на відрядження, тощо). Сума додаткових витрат погоджується сторонами додатково без укладення письмових додаткових угод.

23 січня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Лєгіст» в особі учасника Комісара О.В. (далі - Адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1 (Клієнт) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23.01.2020 року (Том ІІІ, а.с. 101), на підставі Сторони дійшли взаємної згоди щодо встановлення погодинної оплати вартості послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання у розмірі 1 000 грн. (за одну годину). Сторони також погодили, що фіксована плата (незалежно від кількості годин) за участь в першому судовому засіданні становить 2 000 грн., за кожне наступне судове засідання - 1 500 грн.

На виконання умов Договору 09 липня 2020 року адвокатом Комісаром О.В. складено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом по справі № 420/1713/20, відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги (перелік послуг, кількість годин, сума):

1) Усна консультація про поновлення ОСОБА_1 на посаді в Державній екологічній інспекції в Одеській області - 2 години - 2 000 грн.;

2) Аналіз наданих документів, чинного законодавства, судової практики, формування правової позиції у справі щодо оскарження наказу та поновлення на посаді ОСОБА_1 - 7 годин - 7 000 грн.;

3) Складання та подання до Державної екологічної інспекції в Одеській області адвокатського запиту № б/н від 24.01.2020 року - 1 година - 1 000 грн.;

4) Складання та подання до Державної екологічної інспекції в Одеській області адвокатського запиту № б/н від 12.02.2020 року - 1 година - 1 000 грн.;

5) Складання та подання до Державної екологічної інспекції в Одеській області адвокатського запиту № б/н від 14.02.2020 року - 1 година - 1 000 грн.;

6) Складання та формування позовної заяви з додатками до Одеського окружного адміністративного суду для скасування наказу та висновку, поновлення на посаді ОСОБА_1 - 10 годин - 10 000 грн.;

7) Витрати адвоката на друк позовної заяви з додатками про скасування наказу та висновку, поновлення на посаді ОСОБА_1 для подання до Одеського окружного адміністративного суду - 756 грн.;

8) Складання Відповіді на відзив на позовну заяву у справі № 420/1713/20 - 2 години - 2 000 грн.;

9) Участь адвоката Комісара О.В. у трьох судових засіданнях по справі № 420/1713/20 - 5000, 00 грн. (за перше 2 000 грн., за наступні - 3 000 грн. (1 500 * 2).

Таким чином, адвокатом надано послуг на загальну суму 29 756 грн. (Том ІІІ, а.с. 102-103).

На вказану суму виконавцем - Адвокатським об`єднанням «Лєгіст» за підписом керівника Адвокатського об`єднання та адвоката Комісара О.В. складено Рахунок № 10/07/20 від 10 липня 2020 року (Том ІІІ, а.с. 104).

На підтвердження оплати цих послуг за договором про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23.01.2020 року, Позивачем надано квитанцію № 27427003 від 13.07.2020 року (зі штампом банківської установи) про сплату ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Адвокатського об`єднання «Лєгіст», що зазначений в Рахунку № 10/07/20 від 10.07.2020 року, коштів у розмірі 29 756 грн. за призначенням платежу: витрати на правову допомогу за договором № 23/01/20 від 23.01.2020 року (справа № 420/1713/20) (Том ІІІ, а.с. 105).

Також Позивачем надано товарний чек на суму 756 грн. від 26.02.2020 року на підтвердження витрат на ксерокопіювання позовної заяви з додатками (840 аркушів) (Том ІІІ, а.с. 107).

13 липня 2020 року сторонами Договору про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23.01.2020 року підписано Акт приймання-передачі наданих послуг, про те, що Адвокатське об`єднання надало Клієнту послуги, остаточний перелік яких передбачений Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Комісаром О.В. по справі № 420/1713/20 від 09.07.2020 року, а Клієнт прийняв та оплатив вартість послуг (гонорар) Адвокатського об`єднання, кінцевий розмір якого встановлений у Рахунку № 10/07/20 від 10.07.2020 року. Підписанням Акту Сторони підтверджують виконання обов`язків, покладених на них Договором про надання правової допомоги № 23/01/20 від 23.01.2020 року з усіма невід`ємними складовими частинами, у повному обсязі. Підписанням Акта Клієнт підтверджує відсутність будь-яких зауважень чи претензій щодо наданих Адвокатським об`єднанням послуг (Том ІІІ, а.с. 106).

Досліджуючи вищезазначені документи, колегією суддів встановлено, що на підставі Договору Адвокатське об`єднання в особі адвоката Комісара О.В. прийняло на себе зобов`язання усіма законними способами здійснювати представництво Клієнта, захищати його права і законні інтереси, надавати усі види правової допомоги, в обсязі та на умовах, встановлених у цьому Договорі, та додаткових угодах до нього, в межах чинного законодавства України, а ОСОБА_1 , в свою чергу, прийняло зобов`язання з оплати всіх отриманих видів правової допомоги адвоката та фактичних витрат, необхідних для виконання Договору.

Проте, колегія суддів вважає безпідставним включення до суми вартості послуг на правничу допомогу вартості послуг адвоката на аналіз наданих документів, чинного законодавства, судової практики, формування правової позиції у справі щодо оскарження наказу та поновлення на посаді у кількості 7 годин в сумі 7 000 грн., оскільки вказані дії є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього, тому не можуть бути кваліфіковані як окремо визначені дії з окремо визначеною вартістю.

При цьому, колегією суддів враховано обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, зокрема, враховано, що справа № 420/1713/20 сформована з наданих представником Позивача разом із позовною заявою письмових доказів необхідних для повного та всебічного розгляду справи, отриманих адвокатом за допомогою адвокатських запитів, тощо.

Таким чином, на думку колегії суддів, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг Позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд в постанові від 21.08.2020 року по справі № 520/2915/19 зауважує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання представника Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу шляхом компенсації Позивачу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів обґрунтованості, співмірності та пропорційності у розмірі 22 756 грн.

Згідно положень ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції дійшов вірних висновків щодо наявності правових підстав для задоволення клопотання представника Позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, проте судом першої інстанції не було враховано, що послуги адвоката щодо аналізу наданих документів, чинного законодавства, судової практики, формування правової позиції є складовими підготовки адміністративного позову та формування додатків до нього, колегія суддів вважає, що судове рішення, відповідно до вимог ст. 317 КАС України, підлягає зміні в частині суми, яка підлягає стягненню з Державної екологічної інспекції в Одеській області, а в іншій частині додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції в Одеській області на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року - задовольнити частково.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції в Одеській області про визнання протиправними та скасування висновку та наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - змінити в частині визначення суми, яка підлягає стягненню з Державної екологічної інспекції в Одеській області на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Викласти абзац третій резолютивної частини додаткового рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в наступній редакції:

«Стягнути з Державної екологічної інспекції в Одеській області (; пр-т Шевченка, 12, м. Одеса, 65058) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 756 грн. (двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят шість гривень).»

В іншій частині додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: І.О. Турецька