Справа № 280/2384/20
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/2384/20
(суддя Калашник Ю.В., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі №280/2384/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Петрівське» 03 квітня 2020 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2020 році;

- зобов`язати відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік та підтвердити вказане шляхом видачі позивачу довідки для підтвердження такого статусу.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2020 році.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач станом на 20.02.2020 року не надав відповідачу повний перелік документів, надання яких визначено пп. 298.8.1 п.298.8 ст. 298 Податкового кодексу України для підтвердження статусу платника єдиного податку, а саме до податкового органу не надано загальну податкову декларацію з податку на поточний рік.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що відповідачем порушено процедуру прийняття рішення щодо не підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи. Також позивач зазначає про те, що несвоєчасне подання податкової звітності є підставою для застосування положень ст. 120 ПК України, а не анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що позивачу 2019 році підтверджений статус платника єдиного податку четвертої групи, оскільки задекларована частка сільськогосподарського товаровиробництва перевищує 75% .

13.02.2020 року позивач надав відповідачу звітну податкову декларацію платника єдиного податку на 2020 рік, із додатками: Відомостями про наявність земельних ділянок, розрахунком частки сільськогосподарського виробництва (а.с.113-121; 126-131).

Вказані документи отримані податковим органом 13.02.2020, що підтверджується квитанцією №2 (а.с.24).

13.02.2020 року до податкового органу позивач направив Податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік (звітна) разом з додатками: "Відомості про наявність земельних ділянок", Розрахунок частки сільськогосподарського виробництва, вказані відповідно до квитанції №2 документи було доставлено до податкового органу 14.02.2020 року.

24.02.2020 позивач надав відповідачу Податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік (уточнююча) разом з додатками "Відомості про наявність земельних ділянок" та Розрахунок частки сільськогосподарського виробництва", які отримані податковим органом 24.02.2020 року (а.с.68).

04.03.2020 позивач направив відповідачу лист №43 щодо надання довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік (а.с.88).

Листом від 11.03.2020 №15968/10/08-01-51-04 відповідач відмовив позивачу в статусі платника єдиного податку четвертої групи. На обґрунтування відмови вказано, що позивачем у строк до 20 лютого надано неповний пакет документів, а саме, не надано загальну податкову декларацію з податку на поточний рік. Також у листі зазначено, що податкова звітність складена з порушенням норм Податкового кодексу України та не вважається податковою декларацією (а.с.89-90).

Законність та обґрунтованість дій відповідача щодо не підтвердження позивачу статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2020 році є предметом спору переданого на вирішення суду. Згідно з пп. 298.8.1. п. 298.8 ст.298 ПК України сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Фізичні особи - підприємці, які подали заяву про обрання ними спрощеної системи оподаткування та ставки єдиного податку, встановленої для четвертої групи, вперше подають визначену цим підпунктом звітність протягом 20 календарних днів з дня подання такої заяви.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що позивач, як платник єдиного податку, мав обов`язок до 20 лютого 2019 року подати контролюючому органу загальну податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, а також для підтвердження статусу платника єдиного податку, позивач мав обов`язок до 20 лютого 2019 року подати контролюючому органу документи, які визначені пп. 298.8.1. п. 298.8 ст.298 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було подано до податкового звітну декларацію від 13.02.2020 року (а.с.20-23), звітну декларацію від 13.02.2020 року (а.с.37-40), звітну декларацію від 13.02.2020 року (а.с.42-50) та уточнюючу звітну декларацію від 24.02.2020 року (а.с.52-60).

З вищезазначених обставин вбачається, що позивачем не було подано до податкового органу загальну податкову декларацію з податку на поточний рік. При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги й те, що факт не подання позивачем до податкового органу загальної податкової декларації з податку на поточний рік станом на 20.02.2020 року встановлено судом першої інстанції та не заперечується представником позивача.

Так відповідно із п.299.10 ст.299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:

1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;

2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;

3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу;

4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;

5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 цього Кодексу.

Отже однією із підстав для анулювання реєстрації платником єдиного податку є неподання платником єдиного податку четвертої групи податкової звітності, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 ПК України.

Відповідно до пп. 295.9.1. п. 295.9. ст. 295 ПК України платники єдиного податку четвертої групи: самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Таким чином, нормами Податкового кодексу чітко встановлений перелік документів та строки їх подання для підтвердження статусу платника єдиного податку.

Враховуючи те, що позивачем не дотримані вимоги пп. 298.8.1 п.298.8 ст. 298 Податкового кодексу України, оскільки податковому не надано загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, відповідач мав обгрунтовані підстави для відмови позивачу у підтвердженні статусу платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що надання позивачу відповідачем відмови у формі листа від 11.03.2020 року у підтвердженні ТОВ «Петрівське» статусу платника єдиного податку 4 групи на 2020 рік не є підставою для визнання дій відповідача протиправними у спірних відносинах, оскільки викладення позиції відповідача листом, а не у формі рішення, враховуючи відсутність у відповідача підстав для підтвердження позивачу такого статусу, не може бути підставою для задоволення позову та зобов`язання відповідача поновити реєстрацію позивача як платника єдиного податку четвертої групи на 2020 рік.

Щодо посилань позивача на те, що несвоєчасне подання податкової звітності є підставою для застосування положень ст. 120 ПК України, а не анулювання реєстрації позивача як платника єдиного податку четвертої групи, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги не містять посилань на факт та дату подання позивачем до податкового органу загальної податкової декларації з податку на поточний рік, як наслідок у відповідача не було підстав для застосування положень ст. 120 ПК України, яка встановлює санкції за несвоєчасне подання податкових звітностій.

Відповідно до п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 справа «Руїз Торіха проти Іспанії» суд наголошує на тому, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції і зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Між тим, інші аргументи наведені позивачем в апеляційній скарзі фактично зводяться до загального, а саме незгодою з діями відповідача щодо відмови йому у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої групи у 2020 році, проте враховуючи те, що судовим рішенням у цій справі надано необхідне та достатнє обґрунтування щодо наявності у відповідача підстав для відмови позивачу у наданні такого статусу через неподання останнім загальної податкової звітності, при цьому суд дослідив усі основні питання віднесені на його розгляд, суд апеляційної інстанції вважає, що всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду щодо правомірності дій відповідача.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівське» залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі №280/2384/20 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко