Справа № 380/7134/20
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/7134/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2020 року

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення у Перемишлянському районі від 12.02.2020 року про залишення без змін рішення про відмову в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019 р.р. гр. ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області в місячний термін повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2018р. про призначення субсидії та призначити ОСОБА_1 субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019р.р. за адресою її проживання.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.11.2018 року зверталася до комісії по розгляду заяв та скарг громадян по наданню субсидії для відшкодування витрат на оплату комунальних послуг управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації із заявою про призначення житлової субсидії за оплату комунальних послуг. До заяви було долучено: декларацію про доходи і витрати, акт обстеження матеріально-побутових умов малозабезпеченні сім`ї від 21.11.2018. Однак, рішенням комісії від 19.12.2018 відмовлено у призначенні субсидії. Підставою для відмови зазначено: дохід менший від мінімального/не сплачено ЄСВ. Вказане рішення Комісії було оскаржено в судовому порядку. Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 у справі №449/717/19 таке було скасовано та судом зобов`язано Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 від 26.11.2018 про призначення субсидії. 12.02.2020 комісією по розгляду заяв та скарг громадян пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, при Перемишлянській районній державній адміністрації повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення субсидії та прийнято рішення про залишення без змін рішення про відмову в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019 р.р., гр. ОСОБА_1 , так як в складі сім`ї є особи працездатного віку, які не працюють відповідно до п.14, пп.3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 (із змінами та доповненнями). Позивач зазначає, що дочка ОСОБА_2 , яка зареєстрована та постійно проживає з позивачем не отримувала дохід та не сплачувала ЄСВ у період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, проте у жовтні 2018 стала на облік у центрі зайнятості як безробітна. Центром зайнятості ОСОБА_2 не працевлаштовано і по даний час через відсутність вакансій.

Позивач також зазначає, що п.14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 не стосується порядку розгляду заяв спеціально створеними комісіями, а лише підстав для відмови без винесення питання на розгляд Комісії. Проте, відповідно до п.15 Положення за наявності умов, зазначених у пункті 14 цього Положення житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії виходячи з конкретних обставин, що склалися, крім випадку, зазначеного у підпункт 1 пункту 14 цього Положення. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Позивач вважає таке рішення незаконними та таким, що прийняте без дослідження всіх обставин за яких особа звернулась із заявою про призначення субсидії та наданих документів, а відтак підлягає скасуванню.

Ухвалою від 07.09.2020 року відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 у справі №380/7134/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій до ухвалення рішення у даній справі.

Ухвалою суду від 07.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач 28.09.2020 року за вх.№48958 подав відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що гр. ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області із заявою про призначення житлової субсидії 26.11.2018. Відповідач зазначає, що загальних підстав для призначення субсидії у гр. ОСОБА_1 немає, оскільки у складі сім`ї є зареєстрована дочка гр. ОСОБА_2 , яка не працевлаштована і у неї відсутні доходи. Для призначення житлової субсидії з листопада 2018 року брались доходи за період з квітня по вересень місяць включно. Заява була подана на розгляд комісії По розгляду заяв і скарг громадян, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій створеній при Перемишлянській райдержадміністрації. Рішенням комісії від 17.12.2018 відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії, оскільки у складі сім`ї є особи працездатного віку, які не працюють. Також, відповідач зазначив, що у акті обстеження матеріально-побутових умов немає ніякого підтвердження того, що сім`я опинилася в складних життєвих обставинах. Окрім того, відповідач зазначив, що 06.03.2019 ОСОБА_1 повторно звернулася із заявою про призначення субсидії. Так, рішенням комісії По розгляду заяв і скарг громадян, пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій від 21.02.2019 ОСОБА_1 призначено житлову субсидію з березня 2019 по квітень 2019. Для призначення субсидії брались доходи за період з липня по грудень 2018 року. Протягом цього періоду донька ОСОБА_2 з листопада місяця перебувала на обліку в центрі зайнятості.

12.02.2020 згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року у справі №449/717/19 Комісією по розгляду заяв та скарг громадян пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, при Перемишлянській районній державній адміністрації повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення субсидії та прийнято рішення про залишення без змін рішення про відмову в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019 р.р., гр. ОСОБА_1 , так як в складі сім`ї є особи працездатного віку, які не працюють відповідно до п.14, пп.3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 (із змінами та доповненнями). З огляду на викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій викладено заперечення на доводи відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що 26.11.2018 ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області із заявою для отримання субсидії, до якої надала: заяву на ім`я голови комісії із проханням розглянути заяву про призначення субсидії на засідання комісії; заяву встановленої форми про призначення субсидії; декларацію про доходи і витрати акт обстеження матеріально-побутових умов малозабезпеченої сім`ї від 21.11.2018.

17.12.2018 відповідачем прийнято рішення (протокол №20), яким позивачу відмовлено у призначенні житлової субсидії з листопада 2018 року відповідно до п. 7, п. 6.3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, оскільки у складі сім`ї є особи працездатного віку, які не працюють.

Позивач не погодившись із рішенням комісії про відмову у призначенні житлової субсидії звернулась із цим позовом до суду.

28.11.2019 року Львівським окружним адміністративним судом у справі №449/717/19 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Скасовано рішення Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області від 17.12.2018 у формі протоколу №20, в частині відмови в призначенні ОСОБА_1 субсидії для оплати житлово-комунальних послуг. Зобов`язано комісію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 від 26.11.2018 про призначення субсидії.

12.02.2020 згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року у справі №449/717/19 Комісією по розгляду заяв та скарг громадян пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, при Перемишлянській районній державній адміністрації повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення субсидії та прийнято рішення про залишення без змін рішення про відмову в наданні субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019 р.р., гр. ОСОБА_1 , так як в складі сім`ї є особи працездатного віку, які не працюють відповідно до п.14, пп.3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 (із змінами та доповненнями).

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Так, відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій визначає Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 № 2017-III (далі - Закон № 2017-III).

Статтею 5 Закону № 2017-III визначено, що державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону № 2017-III державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних соціальних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів витрат на найм житла, управління житлом і оплату комунальних послуг, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло.

До державних соціальних нормативів належать: гранична норма витрат на управління житлом, оплату комунальних послуг, передбачених Законом України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам; показники якості управління багатоквартирним будинком і надання комунальних послуг.

Умови призначення та порядок надання житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 21.10.1995 №848 (далі - Положення №848).

Згідно пункту 3 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Пунктом 4 Положення №848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з пунктом 9 Положення №848 призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Пунктом 5 Положення №848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії" (Офіційний вісник України, 1998 р., № 30, ст. 1129).

Згідно пункту 10 Положення №848 рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів.

Відповідно до п. 14 Положення №848 житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, що досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (далі - особи, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії), і в цьому періоді:

за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у них взагалі відсутні доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії; або

нарахований середньомісячний сукупний дохід менший, ніж розмір мінімальної заробітної плати, встановленої на початок періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії; та/або

ними або за них не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців у періоді, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім військовослужбовців, а також осіб, щодо яких наявна заборгованість роботодавця із виплати заробітної плати та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування).

Пунктом 15 Положення №848 за наявності умов, зазначених у пункті 14 цього Положення, житлову субсидію може бути призначено за рішенням комісії з урахуванням конкретних обставин, що склалися, крім випадків, зазначених у підпункті 1 (за винятком житлових приміщень (будинків), на які оформлено два і більше окремі особові рахунки, за умови, що опалювана площа частини житлового приміщення кожного домогосподарства, на яку призначається субсидія, не перевищує 120 кв. метрів для квартири, 200 кв. метрів для індивідуального будинку, а також житлових приміщень, якими забезпечено за рахунок державного чи місцевого бюджету осіб з інвалідністю з ураженнями опорно-рухового апарату, які пересуваються на візках) і підпункті 7 пункту 14 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії в таких випадках приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Дослідивши витяг з протоколу засідання Комісії від 12.02.2020 року № 2 суд встановив, що підставою відмови у призначені гр. ОСОБА_1 субсидії слугувало те, що в складі сім`ї є особи працездатного віку, які не працюють відповідно до п.14, пп.3 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 (із змінами та доповненнями).

Проте, зі змісту оскаржуваного рішення Комісії по розгляду питань з надання житлових субсидій та пільг, ані з матеріалів справи неможливо встановити, що стало підставою неврахування Комісією відомостей акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 21.11.2018 і поданих позивачем документів.

Зазначені обставини не дають можливості встановити дійсні підстави для відмови в призначенні субсидії гр. ОСОБА_1 та перевірити правомірність дій Комісії під час розгляду заяви позивача.

Суд не приймає до уваги покликання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що в акті про обстеження матеріально побутових умов немає підтвердження того, що сім`я опинилася в складних життєвих обставинах, оскільки у висновку акта вказано потребує субсидії.

Враховуючи викладене, відповідачем, відмовлено позивачу у призначенні житлової субсидії без перевірки відповідних документів та встановлення належних підстав, на які посилався позивач.

Системний аналіз наведених вище правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом спору, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при прийнятті рішення щодо відмови у призначенні субсидії діяв необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019р.р. за адресою її проживання, суд зазначає наступне.

Суд може ухвалити рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо призначення житлової субсидії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи наведене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Комісії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2018р. про призначення субсидії та вирішити питання щодо надання позивачу субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг щодо спірного періоду шляхом прийняття рішення, яке б відповідало вимогам законодавства, з урахуванням висновків, зазначених у даному судовому рішенні.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Крім того, Суд враховує правову позицію, висловлену в рішенні Європейського Суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені відповідачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для встановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до ухвали від 07.09.2020 року за клопотанням позивача відстрочено сплату судового збору ОСОБА_1 до ухвалення рішення у даній справі.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.133 КАС України та враховуючи обставини справи суд вважає, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області про відмову в наданні житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019 р.р. гр. ОСОБА_1 , оформлене протоколом № 2 від 12.02.2020 засідання Комісії по розгляду заяв та скарг громадян пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, при Перемишлянській районній державній адміністрації.

Зобов`язати Комісію по розгляду заяв та скарг громадян пов`язаних з наданням населенню житлових субсидій, при Перемишлянській районній державній адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 місце реєстрації АДРЕСА_1 від 26.11.2018 про призначення субсидії та вирішити питання щодо призначення гр. ОСОБА_1 житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на опалювальний період 2018-2019 р.р та прийняти відповідне рішення у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) від сплати судового збору у даній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Крутько О.В.