Справа № 280/6249/19
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 280/6249/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року (суддя 1-ї інстанції Кисіль Р.В.) у справі №280/6249/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Січенергопром" до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019 товариство з обмеженою відповідальністю Січенергопром звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними дії відповідача щодо нарахування в інтегрованій картці позивача пені по податку на додану вартість в розмірі 30351,46 грн. та пені по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 62620,93 грн.; зобов`язання відповідача відкоригувати дані інтегрованої картки позивача шляхом виключення пені по податку на додану вартість в розмірі 30351,46 грн. та пені по податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 62620,93 грн., нараховану на суму зменшення грошових зобов`язань;

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю нарахування відповідачем пені, оскільки грошові зобов`язання сплачені у строки, визначені чинним законодавством.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 13.01.2020 було замінено первинного відповідача по справі Головне управління ДФС у Запорізькій області, на належного відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач); розгляд справи розпочато спочатку; призначено судове засідання на 04.02.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповдач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення позову.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував норми ст. 129 ПК України, а пеня автоматично була нарахована в інтегрованій картці платника податків.

Сторони повідомлялись про день розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у період з 23.10.2019 по 12.11.2019 відповідачем було проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 (далі Перевірка). За результатами перевірки уповноваженими особами відповідача було складено Акт перевірки від 19.11.2019 № 108/08-01-05-01/38783971 (а.с.9-15).

Перевіркою встановлено, зокрема такі порушення:

1) п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV), що призвело до заниження податку на прибуток у загальній сумі 186361,00 грн., у тому числі по періодам: 2016 рік у розмірі 106738,00 грн., 2018 рік у розмірі 79623,00 грн.;

2) пп.192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження суми ПДВ на загальну суму 527032,00 грн.;

3) п. 49.1, п. 49.2, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202 ПК України внаслідок несвоєчасного надання податкової декларації з ПДВ за жовтень 2017 року (а.с.21).

На підставі Акту перевірки відповідачем було прийнято два податкових повідомлення-рішення, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення форми Р від 04.12.2019 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 82105,00 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 65684,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 16421,00 грн. (а.с.16-17);

2) податкове повідомлення-рішення форми Р від 04.12.2019 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 232951,25 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 186 361,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 46590,25 грн. (а.с.18-19).

Податкові повідомлення-рішення форми Р від 04.12.2019 № та форми Р від 04.12.2019 № були отримані уповноваженою особою позивача у день їх винесення, а саме 04.12.2019 (а.с.5).

06.12.2019 позивач платіжними дорученнями від 06.12.2019 № 3636 на суму 82105,00 грн. та від 06.12.2019 № 3638 на суму 232951,25 грн. у добровільному порядку сплатив визначені контролюючим органом суми (а.с.20-21).

Відповідно до ст. 129 ПК України в інтегрованій картці платника податків позивачу 14.12.2019 була нарахована пеня з податку на приватних підприємств у розмірі 62620,93 грн. та пеня з податку на додану вартість у розмірі 30351,46 грн. (а.с.22-23).

Не погодившись із нарахуванням відповідачем пені, з підстав своєчасної спати, у граничні строки, нарахованих грошових зобов`язань, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідач не надав достатніх та переконливих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних дій.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спір полягає у правомірності нарахування відповідачем пені 14.12.2019р. після сплати позивачем грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість.

Як свідчать встановлені обставини справи, податковим органом за результатами проведеної планової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, та з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2018 було складено Акт перевірки від 19.11.2019 № 108/08-01-05-01/38783971 (а.с.9-15).

Перевіркою встановлено, зокрема такі порушення:

1) п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134 ПК України, ст. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (далі Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV), що призвело до заниження податку на прибуток у загальній сумі 186361,00 грн., у тому числі по періодам: 2016 рік у розмірі 106738,00 грн., 2018 рік у розмірі 79623,00 грн.;

2) пп.192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 ПК України, що призвело до заниження суми ПДВ на загальну суму 527032,00 грн.;

3) п. 49.1, п. 49.2, пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49, п. 202.1 ст. 202 ПК України внаслідок несвоєчасного надання податкової декларації з ПДВ за жовтень 2017 року (а.с.21).

На підставі Акту перевірки було прийнято два податкових повідомлення-рішення, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення форми Р від 04.12.2019 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 82105,00 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 65684,00 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями 16421,00 грн. (а.с.16-17);

2) податкове повідомлення-рішення форми Р від 04.12.2019 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 232951,25 грн., з яких: за податковими зобов`язаннями 186 361,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 46590,25 грн. (а.с.18-19).

Податкові повідомлення-рішення форми Р від 04.12.2019 № та форми Р від 04.12.2019 № були отримані уповноваженою особою позивача у день їх винесення, а саме 04.12.2019 (а.с.5).

06.12.2019 позивач платіжними дорученнями від 06.12.2019 № 3636 на суму 82105,00 грн. та від 06.12.2019 № 3638 на суму 232951,25 грн. у добровільному порядку сплатив визначені контролюючим органом суми (а.с.20-21).

Таким чином доводи відповідача про отримання товариством податкових повідомлень-рішень 04.12.2018р. є необґрунтованими, з урахуванням періоду проведення перевірки та дати складання акту та рішень за її результатами.

Відповідно до пп. 129.1.1 п. 129.1 статті 129 ПК України (у редакції, чинній станом на момент прийняття податкових повідомлень-рішень) нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Положення вказаної статті визначають в якості підстави нарахування пені- порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення ПК України кореспондуються з наведеними положеннями пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення. Тобто при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.

Оскільки судом встановлено та не спростовано відповідачем, рішення податкового органу про нарахування грошового зобов`язання товариством отримано 04.12.2019р., та сплачені такі 06.12.2019р., таким чином підстав для застосування норми ст. 129 ПК України до позивача відсутні.

Також є вірними висновки суду першої інстанції, що норма ст. 129 ПК України не встановлює підстав нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач не вказує про наявність у позивача заборгованості зі сплати грошових зобов`язань станом на 14.12.2019р., що також унеможливлює застосування до позивача ст. 129 ПК України.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволенню позову.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги фактично відтворюють обставини справи та не містять доводів у чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справ, а тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року у справі №280/6249/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак