Справа № 420/1252/20
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2020-11-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1252/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 6; ) до Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10» (65069, м. Одеса, просп. Добровольського, 90; ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10», в якій позивач просить:

застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Житлово- будівельного кооперативу Малиновський-10 , за адресою: 65069, м. Одеса, просп. Добровольського, 90;

- у спосіб: у вигляді часткового зупинення експлуатації житлового будинку Житлово- будівельного кооперативу Малиновський-10, що розташований за адресою: м. Одеса, просп. Добровольського, 90.

- у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаного багатоквартирного житлового будинку Житлово-будівельного кооперативу Малиновський-10 від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 116 від 17.10.2019р. за номерами: 1-16, 18-28, 31.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за наслідками проведення планової перевірки об`єкта відповідача встановлено порушення, які зафіксовано в акті перевірки №116 від 17.10.2019р. При цьому зазначено, що порушення, відображені у пунктах 1-16, 18-28, 31 акта є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а також неможливість їх ефективної ліквідації та рятування людей. Будь-яких скарг під час проведення планового заходу чи заперечень на акт №116 від 17.10.2019р., який вручено керівнику Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10», не надходило. Позивач зазначив, що подальша робота Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10» з виявленими під час перевірки порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей, а не усунення виявлених під час перевірки порушень впливає на забезпечення безпеки експлуатації об`єкту, безпеки жителів та обслуговуючого персоналу відповідно до вимог протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків, на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації тощо.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 32555/20 від 18.08.2020р.), в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що позивачем не обґрунтовано та не доведено, що зазначені в акті перевірки порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створюють реальну загрозу життю та здоров`ю людей, а усунення цих порушень потребує вжиття заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації житлового будинку. При цьому акцентовано увагу, що порушення №№1, 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 13, 15, 16, 17, 18, 22 акта перевірки відповідачем усунуто. Усунення інших порушень, зазначених в акті, потребує залучення значних коштів, яких на рахунках відповідача на теперішній час немає. Крім того зазначено, що будинок складається з 96 квартир, серед мешканців яких є багато пенсіонерів, для яких збільшена внаслідок перерахування належна до сплати сума коштів буде досить значною. Для вирішення питання зміни кошторису на 2020 р. з урахуванням коштів для усунення порушень необхідне скликання та проведення легітимних загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10», що в умовах карантину, установленого на всій території України з 12.03.2020р. згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «СOVID-19» є неможливим. Крім того, на думку відповідача, застосування заходу реагування у вигляді зупинення експлуатації житлового будинку призведе до порушення принципу пропорційності порушення та покарання.

Ухвалою від 28.02.2020 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження; призначено судове засідання по справі на 26.03.2020 р.

Ухвалою суду від 26.03.2020р., яку занесено до протоколу засідання, розгляд справи відкладено на 27.04.2020р.

Ухвалою суду від 27.04.2020 р. за клопотанням відповідача зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 19.08.2020р., яка занесена до протоколу засідання, поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 19.08.2020р. призначено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження зі стадії проведення підготовчого засідання; призначено підготовче засідання по справі на 17.09.2020 р.

Ухвалою суду від 17.09.2020 р., яка занесена до протоколу засідання, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 23.09.2020 р.

Ухвалою суду від 23.09.2020 р. у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі відмовлено; підготовче провадження в адміністративній справі закрито; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 19.10.2020р.

Ухвалою суду від 19.10.2020р. клопотання представників позивача та відповідача про зупинення провадження у справі задоволено; зупинено провадження по справі до 03.11.2020 р.; призначено судове засідання на 03.11.2020 р.

До судового засідання 03.11.2020 р. всі учасники справи не з`явились, явку представників не забезпечили, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином та завчасно.

02.11.2020р. (вх. №ЕП/19534/20) від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

03.11.2020р. (вх. № ЕП/19675/20) від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі строком на два тижні до 17.11.2020р., у зв`язку з можливістю досягнення примирення між сторонами, враховуючи часткове усунення ЖБК «Малиновський-10» виявлених порушень.

Ухвалою суду від 03.11.2020 р. поновлено провадження у справі; у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження по справі відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Кодексу цивільного захисту України, на виконання наказу Головного управління ДСНС України в Одеській області № 39 від 05.02.2019 р. «Про проведення позапланової перевірки», посвідчення на проведення перевірки № 211 від 15.10.2019 р., у період з 16.10.2019р. по 17.10.2020 р. посадовими особами Южненського міськрайонного сектору ГУ ДСНС України в Одеській області проведено позапланову перевірку житлового будинку Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10», під час якої перевірено будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства пожежної та техногенної безпеки, за результатами якої складений акт №116 від 17.10.2019р. (а.с. 12-19), яким зафіксовано порушення приписів Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014р., зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 05.03.2015р. за №252/26697 (далі ППБУ) та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної безпеки:

1) стаття 20 КЦЗУ, пункти 3, 11 розділу ІІ ППБУ не встановлений наказом (інструкцією) відповідний протипожежний режим, який включає: порядок утримання шляхів евакуації; порядок відключення від мережі електроживлення обладнання у разі пожежі: порядок огляду й зачинення приміщень після закінчення роботи; порядок організації експлуатації і обслуговування наявних засобів протипожежного захисту; порядок дій у разі виникнення пожежі: порядок і способи оповіщення людей, виклику пожежно-рятувальних підрозділів, застосування засобів пожежогасіння; послідовність евакуації людей та матеріальних цінностей з урахуванням дотримання техніки безпеки;

2) стаття 20 КЦЗУ, пункт 4 розділу II ППБУ - не розроблені, не затверджені керівником для кожного приміщення та не вивішені на видимих місцях інструкції про заходи пожежної безпеки із зазначенням: вимог щодо утримання евакуаційних шляхів та виходів; порядку утримання приміщень, робочих місць; порядку огляду, вимкнення електроустановок, приведення в пожежобезпечний стан приміщень та робочих місць, закриття приміщень після закінчення роботи; обов`язків та дій працівників у разі виникнення пожежі;

3) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 8 розділ ІII ППБУ - не обладнана будівля, приміщення, шляхи евакуації та прилегла територія знаками пожежної безпеки, які відповідають вимогам ДСТУ ISO 6309:2007 "Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір" (ISO 6309:1987, IDT) та ТОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;

4) стаття 20, частина 1 статті 57 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 9 розділу II пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ, пункт 5.6 ДБН В. 1.1-7:2016 - не представлені (не надані) відомості (дані) щодо показників пожежної небезпеки по облицюванню поверхні зовнішніх стін будинку з використанням теплоізоляційних матеріалів у відповідності до вимог ДБН В.2.2-15:2005, ДБН В.2.6-31:2016 ДБН В.2.6-33:2018 та ДСТУ Б В.2.6-34:2008;

5) статті 20, 40 КЦЗУ, пункт 16 розділу II ППБУ - не проходять посадові особи навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

6) статті 20,40 КЦЗУ, пункт 15 розділу II ППБУ - не проходять працівники при прийнятті на роботу та робочому місці інструктажі з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

7) статті 20, 40 КЦЗУ, пункт 20 розділу II ППБУ - допускаються до роботи особи, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки;

8) статті 20, 55 КЦЗУ, пункти 1.1,1.3 глави 1 розділу III ППБУ, пункт 15.3.1 ДБН Б.2.2.-12:2018, пункт 8.1 ДБН В.1.1-7 - не передбачено проїзд з усіх сторін до житлового будинку з можливістю проїзду пожежних автомобілів і доступу особового складу пожежно-рятувальних підрозділів з автодрабин і автопідйомників у будь-яку квартиру чи приміщення;

9) статті 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункти 1.1,1.3 глави 1 розділу III ППБУ, пункт 15.3.1 ДБН Б.2.2.-12:2018, пункт 8.1 ДБН В.1.1-7:2016 - організовано та допускається зменшення нормативної ширини внутрішньо-дворових проїздів шляхом влаштування паркування автомобілів біля житлового будинку, що ускладнює безперешкодний проїзд для пожежних автомобілів і доступу особового складу пожежно-рятувальних підрозділів з автодрабин і автопідйомників у будь-яку квартиру чи приміщення;

10) статті 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункти 4.10, 4.13 ДБН В.2.2-15- 2005, пункт 7.2.4 ДБН В.1.1-7:2016 - квартири житлового будинку не забезпечені у відповідності до вимог другим евакуаційним виходом з третього поверху та вище;

11) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункт 7.2.1 1 ДБН В.1.1-7-2016 пункт 4.9 ДБН В.2.2-1 5-05 - не в повному обсязі забезпечені встановлені двері незадимлювальної сходової клітки пристроями для самозачинення;

12) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункти 4.9, 4.14 ДБН В.2.2-1 5-05, пункти 7.3.1 1, 7.3*24 ДБН В. 1.1- 7-2016 - не в повному обсязі відокремлена незадимлювальна сходова клітка від коридору глухими дверима з ущільненням в притулах;

13) статті 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ, пункти 4.10,4.1 5 ДБН В.2.2-15- 2005, пункти 7.1.1, 7,1.4, 7.2.4 ДБН В.1.1-7:2016 - допускається засклення лоджій, які використовуються як зовнішні повітряні зони. Планувальні та конструктивні рішення незадимлювальної сходової клітки, яка призначена для евакуації людей та проведення робіт пожежно-рятувальними підрозділами, не забезпечить умови: своєчасної та безперешкодної евакуації людей у разі виникнення пожежі; захисту людей на шляхах евакуації від дії небезпечних чинників пожежі;

14) статті 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункт 4.28 ДБН В.2.2-15-05 - не обладнані приміщення сміттєзбірної камери спринклерним пожежогасінням із розрахунковою витратою води 1,8 л/с;

15) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 2.31 глави 2 розділу НІ ППБУ, пункти 7.1.9, 7.1,10 ДБН В.1.1-7-2016 - не обладнана будівля евакуаційним освітленням у відповідності до вимог ДБН В.2.5-23, ДБН В.2.5-28, ДБН В.2.5-56, ПУЕ, ДСТУ 7313, ДСТУ ISO ISO 6309, ГОСТ 12.4.026 та ДНАОП 0.00-1.32-01;

16) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.3 глави 2 розділу 111 пункт 1.24 глави 1 розділу IV ППБУ, пункт 6.17 ДБН В.1.1-7-2016, пункт 2.63. ДБН B.2.2-15-2005 - не відокремлено виходи з технічних поверхів, виходів на покрівлю, а також електрощитових, вентиляційних камер протипожежними дверима 2-го типу;

17) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 1.16 глави 1 розділу IV ППБУ - не оснащені електрощити, групові електрощитки в будинку схемою підключення споживачів з пояснювальними написами і вказаним значенням номінального струму апарата захисту (плавкої вставки);

18) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 1.17 глави 1 розділу IV ППБУ - допускається в приміщеннях будинку з`єднання електропроводів за допомогою скрутки;

19) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, пункт 4.24 ДБН В.2.2-15:2005 - не забезпечена робота ліфтів в режимі "Пожежа";

20) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, пункт 4.24 ДБН В.2.2-15:2005 - не обладнано будинок автоматичною пожежною сигналізацією у відповідності до вимог ДБН В.2.5-56:2014;

21) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункти 1.1, 1.4 глави 1 розділу V ППБУ, пункти 4.16,4.17 ДБН 13.2.2-15:2005 - система протидимного захисту знаходиться в непрацездатному стані;

22) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 2.2 глави 2 розділу IV ППБУ, пункт 4.26 ДБН В.2.2-15:2005 - пожежні кран-комплекти не укомплектовані шафами, пожежними рукавами, стволами, важелем для полегшення відкривання вентиля, елементами з`єднання пожежного крана та кнопками від яких має надходити сигнал на запускання пожежних насосів, відкривання засувки на обвідній лінії водомірного вузла, на відкривання по поверхових клапанів димовидаляння та на вмикання протидимних вентиляторів;

23) стаття 20, 55 КЦЗУ, підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на рік;

24) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 1.20 глави 1 розділу IV - не представлений протокол заміру опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж;

25) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 1.21 глави 1 розділу IV - не представлені відомості щодо захисту від потрапляння блискавки і вторинних її проявів згідно з вимогами ДСТУ Б В.2.5-38:2008 "Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд (ІЕС 62305:2006 NEQ)";

26) статті 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ, пункт 4.17 ДБН В.2.2-15:2005 - система підпору зовнішнього повітря у шахти ліфтів знаходиться в непрацездатному стані;

27) статті 20, 55 КЦЗУ, пункт 3.6, 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - не забезпечені приміщення будинку сертифікованими первинними засобами пожежогасіння відповідно до Наказу МВС України від 15.01.2018р. №25 «Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників»;

28) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункти 1.3, 1.4 глави 1 розділу V ППБУ - не представлена (не надана) експлуатаційно-технічна документація на змонтовані системи протипожежного захисту будинку у відповідності до Додатку Ж ДБН В.2.5-56:2014;

29) частина друга статті 20 КЦЗУ - не призначена особа з питань цивільного захисту за рахунок штатної чисельності;

30) пункт 8 частини першої статті 20, 40 КЦЗУ - не організовано проходження функціонального навчання відповідними категоріями осіб у встановленому законодавством порядку;

31) пункти 9, 10, 11 ПКМУ №1200 пункт 1 глави 4 розділу V ППБУ - працюючий персонал не забезпечений засобами радіаційного та хімічного захисту згідно вимог;

32) пункт 3 частини 1 статті 20, 40 КЦЗУ - відсутні інформаційно-довідкові куточки щодо дій у разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій у побуті.

Акт перевірки №116 від 17.10.2020р. вручено керівнику Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10» 17.10.2019р., про що свідчить особистий підпис останнього (а.с. 19).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При вирішенні спору суд керувався критеріями, закріпленими у ч.2 ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України № 877-V від 05.04.2007 р. Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 877-V).

Відповідно до ст. 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно абзацу 1 ч. 5 ст.4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Частиною 7 ст. 7 Закону № 877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначенням повноважень органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

За приписами ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складання актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України №20/2013 від 16 січня 2013 року «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій», Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Крім цього, у відповідності до п.3 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1052 від 16 грудня 2015 року, основними завданнями ДСНС України є, зокрема: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб; внесення на розгляд Міністра внутрішніх справ пропозицій щодо забезпечення формування державної політики у зазначених сферах; реалізація в межах повноважень, передбачених законом, державної політики у сфері волонтерської діяльності.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Враховуючи зазначене, Головне управління ДСНС України в Одеській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Пожежна безпека це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю (п. 33 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України).

Відповідно до п.43 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

Згідно з п. 26 ч.1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник це складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Таким чином, в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Згідно ч.ч.1-3 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Приписи, постанови, розпорядження центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, щодо усунення порушень встановлених законодавством вимог з питань техногенної та пожежної безпеки можуть бути оскаржені до суду в установлений законом строк.

Відповідно до ст.70 Кодексу цивільного захисту України підставами для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; порушення правил поводження з небезпечними речовинами; відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Виходячи з системного аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливо в тому випадку, якщо суб`єктом господарювання не дотримано вимоги пожежної безпеки, визначених Кодексом цивільного захисту України, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, за обов`язкової умови, що таке порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДСНС України в Одеській області було проведено позапланову перевірку додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10». За результатом проведеної перевірки виявлено численні порушення вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на ті обставини, що ним на теперішній час вжито усіх можливих заходів для усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної безпеки, техногенної безпеки, цивільного захисту на об`єкті перевірки (житловому будинку), оскільки такі твердження не підтверджено належними та допустимими доказами. Факт усунення порушень має підтверджуватися відповідним актом, складеним уповноваженим органом контролюючого органу.

Положеннями абз. 1 ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" передбачено, що підставою для здійснення позапланових заходів може бути подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням. Отже, керівництво відповідача повинно після усунення всіх порушень звернутись до позивача з клопотанням про проведення повторної перевірки для підтвердження факту виконання усіх приписів щодо додержання законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Абзацом 3 ч.1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" передбачено, що підставою для здійснення позапланових заходів також може бути перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю).

Так, в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими доказами усунення порушень у сфері пожежної і техногенної безпеки є виключно матеріали проведених органом управління в порядку Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності" та Кодексу цивільного захисту України, позапланових заходів нагляду (контролю).

При вирішенні спору суд враховує, що посадовими особами відповідача у період з 30.09.2020р. по 01.10.2020р. було проведено позапланову перевірку Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10», за наслідками якої складено акт № 39 від 01.10.2020р., згідно якого залишились неусунутими такі порушення у сфері пожежної та техногенної безпеки:

1) стаття 20, частина 1 статті 57 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 9 розділу II пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ, пункт 5.6 ДБН В. 1.1-7:2016 - не представлені (не надані) відомості (дані) щодо показників пожежної небезпеки по облицюванню поверхні зовнішніх стін будинку з використанням теплоізоляційних матеріалів у відповідності до вимог ДБН В.2.2-15:2005, ДБН В.2.6-31:2016 ДБН В.2.6-33:2018 та ДСТУ Б В.2.6-34:2008;

2) статті 20, 40 КЦЗУ, пункт 16 розділу II ППБУ - не проходять посадові особи навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року № 444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;

3) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункт 7.2.1 1 ДБН В.1.1-7-2016 пункт 4.9 ДБН В.2.2-1 5-05 - не в повному обсязі забезпечені встановлені двері незадимлювальної сходової клітки пристроями для самозачинення;

4) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункти 4.9, 4.14 ДБН В.2.2-1 5-05, пункти 7.3.1 1, 7.3*24 ДБН В. 1.1- 7-2016 - не в повному обсязі відокремлена незадимлювальна сходова клітка від коридору глухими дверима з ущільненням в притулах;

5) статті 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ, пункти 4.10,4.1 5 ДБН В.2.2-15- 2005, пункти 7.1.1, 7,1.4, 7.2.4 ДБН В.1.1-7:2016 - допускається засклення лоджій, які використовуються як зовнішні повітряні зони. Планувальні та конструктивні рішення незадимлювальної сходової клітки, яка призначена для евакуації людей та проведення робіт пожежно-рятувальними підрозділами, не забезпечить умови: своєчасної та безперешкодної евакуації людей у разі виникнення пожежі; захисту людей на шляхах евакуації від дії небезпечних чинників пожежі;

6) статті 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ, пункт 4.28 ДБН В.2.2-15-05 - не обладнані приміщення сміттєзбірної камери спринклерним пожежогасінням із розрахунковою витратою води 1,8 л/с;

7) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 2.31 глави 2 розділу НІ ППБУ, пункти 7.1.9, 7.1,10 ДБН В.1.1-7-2016 - не обладнана будівля евакуаційним освітленням у відповідності до вимог ДБН В.2.5-23, ДБН В.2.5-28, ДБН В.2.5-56, ПУЕ, ДСТУ 7313, ДСТУ ISO ISO 6309, ГОСТ 12.4.026 та ДНАОП 0.00-1.32-01;

8) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.3 глави 2 розділу 111 пункт 1.24 глави 1 розділу IV ППБУ, пункт 6.17 ДБН В.1.1-7-2016, пункт 2.63. ДБН B.2.2-15-2005 - не відокремлено виходи з технічних поверхів, виходів на покрівлю, а також електрощитових, вентиляційних камер протипожежними дверима 2-го типу;

9) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, пункт 4.24 ДБН В.2.2-15:2005 - не забезпечена робота ліфтів в режимі "Пожежа";

10) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 1.2 глави 1 розділу V ППБУ, пункт 4.24 ДБН В.2.2-15:2005 - не обладнано будинок автоматичною пожежною сигналізацією у відповідності до вимог ДБН В.2.5-56:2014;

11) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункти 1.1, 1.4 глави 1 розділу V ППБУ, пункти 4.16,4.17 ДБН 13.2.2-15:2005 - система протидимного захисту знаходиться в непрацездатному стані;

12) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункт 2.2 глави 2 розділу IV ППБУ, пункт 4.26 ДБН В.2.2-15:2005 - пожежні кран-комплекти не укомплектовані шафами, пожежними рукавами, стволами, важелем для полегшення відкривання вентиля, елементами з`єднання пожежного крана та кнопками від яких має надходити сигнал на запускання пожежних насосів, відкривання засувки на обвідній лінії водомірного вузла, на відкривання по поверхових клапанів димовидаляння та на вмикання протидимних вентиляторів;

13) стаття 20, 55 КЦЗУ, підпункт 9 пункту 2.2 глави 2 розділу V ППБУ - не проводиться технічне обслуговування і перевірка на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування пожежних кран-комплектів не рідше одного разу на рік;

14) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 1.20 глави 1 розділу IV - не представлений протокол заміру опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж;

15) стаття 20, 55 КЦЗУ, пункт 1.21 глави 1 розділу IV - не представлені відомості щодо захисту від потрапляння блискавки і вторинних її проявів згідно з вимогами ДСТУ EN62305:2012 «Блискавкозахист»;

16) статті 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу 1, пункт 2.23 глави 2 розділу III ППБУ, пункт 4.17 ДБН В.2.2-15:2005 - система підпору зовнішнього повітря у шахти ліфтів знаходиться в непрацездатному стані;

17) статті 20, 55 КЦЗУ, пункт 3.6, 3.11 глави 3 розділу V ППБУ - не забезпечені приміщення будинку сертифікованими первинними засобами пожежогасіння відповідно до Наказу МВС України від 15.01.2018р. №25 «Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників»;

18) стаття 20, 55, 69 КЦЗУ, пункт 4 розділу І, пункти 1.3, 1.4 глави 1 розділу V ППБУ - не представлена (не надана) експлуатаційно-технічна документація на змонтовані системи протипожежного захисту будинку у відповідності до Додатку Ж ДБН В.2.5-56:2014;

19) пункт 8 частини першої статті 20, 40 КЦЗУ - не організовано проходження функціонального навчання відповідними категоріями осіб у встановленому законодавством порядку;

20) пункти 9, 10, 11 ПКМУ №1200 пункт 1 глави 4 розділу V ППБУ - працюючий персонал не забезпечений засобами радіаційного та хімічного захисту згідно вимог.

Таким чином, судом встановлено, що зазначені в акті перевірки №116 від 17.10.2019р. пункти 4, 5, 11-16, 19-28, 30 залишились не усунутими, в тому числі після проведення позапланової перевірки.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що зазначені в акті перевірки № 116 від 17.10.2019р. за номерами: 1-16, 18-28, 31, визначені відповідачем як такі, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей.

Вирішуючи спір, суд враховує, що виявлені під час позапланового заходу порушення, зазначені у пунктах 1-16, 18-28, 31 акту є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а відповідачем їх наявність не спростована, не надано доказів усунення виявлених порушень у повному обсязі. При цьому метою адміністративного позову є превентивна міра, усунення умов, які несуть ризик спричинення шкоди людям.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

При цьому, суд зазначає, що надані представником відповідача на підтвердження здійснення організаційно-практичних заходів щодо усунення порушень у сфері пожежної безпеки, виявлених позаплановою перевіркою та досліджені судом докази не спростовують факт того, що порушення, виявлені за результатами проведення вищезазначеної перевірки, які створюють реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей, відповідачем не усунуто у повному обсязі.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Отже, саме людина, її життя і здоров`я, зокрема визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Кожен громадянин повинен бути забезпечений безпечними для його життя і здоров`я умовами праці.

Недотримання правил у сфері техногенної та пожежної безпеки може призвести до тяжких наслідків, що є неприпустимим, оскільки порушуватиме конституційно закріплені права людей.

Крім того, дії відповідача щодо усунення порушень, зазначених в акті №116 від 17.10.2019р., з урахуванням положень ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує, що право кожного на життя охороняється законом та обов`язок захищати право на життя за ст. 2 цієї Конвенції визначається у поєднанні із загальним обов`язком держави за ст. 1 Конвенції, яка визначає гарантування кожному, хто перебуває під юрисдикцією, права і свободи, визначені в Конвенції, суд вважає, що дії відповідача не є пропорційними відносно шкоди, яка може настати в майбутньому для жителів та обслуговуючого персоналу, та відносно мети з охорони здоров`я та життя громадян. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що наведені суду доводи відповідача, які за наміром покликані забезпечити експлуатацію Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10» не дають можливості суду дійти висновку відносно того, що існуюча загроза життю та здоров`ю людей може бути усунута в інший спосіб, ніж ліквідація передумов цих шкідливих наслідків шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у спосіб, який просить позивач до повного усунення виявлених під час перевірки недоліків.

З огляду на викладене, суд враховує приписи ст. 3 Конституції України, яка визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і вважає що позовні вимоги позивача щодо застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є законними, обґрунтованими та відповідають легітимній меті, а отже, підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги наявність загрози життю та/або здоров`ю людей, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд вважає за необхідне застосувати заходи реагування у сфері у сфері державного нагляду (контролю) до Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10».

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 6; ) до Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-10» (65069, м. Одеса, просп. Добровольського, 90; ) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), - задовольнити.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Житлово- будівельного кооперативу Малиновський-10 , за адресою: 65069, м. Одеса, просп. Добровольського, 90;

- у спосіб: у вигляді часткового зупинення експлуатації житлового будинку Житлово- будівельного кооперативу Малиновський-10, що розташований за адресою: м. Одеса, просп. Добровольського. 90.

- у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаного багатоквартирного житлового будинку Житлово-будівельного кооперативу Малиновський-10 від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 116 від 17.10.2019р. за номерами: 1-16, 18-28, 31, з урахуванням акту перевірки № 39 від 01.10.2020р.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: Г.П. Самойлюк

.