Справа № 826/13436/18
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у якому просив:

- визнати протиправними дії щодо обчислення пенсії без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням з військової служби сум одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально-побутових питань і індексації;

- зобов`язати перерахувати розмір пенсії з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань та індексації, які були нараховані та виплачені за останні 24 місяці служби перед звільненням з військової служби.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення пенсії без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням з військової служби сум індексації грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати розмір пенсії з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинна бути включена сума індексації грошового забезпечення, яка була нарахована та виплачена за останні 24 місяці служби перед звільненням з військової служби.

Апелянт наполягає на необхідності застосування до спірних правовідносин правової позиції Верховного Суду, яка міститься у постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 638/9697/17, від 30 вересня 2019 року у справі № 750/9785/16-а та від 20 листопада 2019 року у справі № 522/11257/16-а стосовно необхідності включення до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обрахунок пенсії індексації.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання перерахувати розмір пенсії з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинна бути включена сума індексації грошового забезпечення, яка була нарахована та виплачена за останні 24 місяці служби перед звільненням з військової служби, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 15 листопада 2007 року отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до матеріалів пенсійної справи позивачу призначено виплату пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення, який був зазначений у довідці уповноваженого органу з урахуванням посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавка за службу в умовах режимних обмежень, премії, надбавки за знання та використання іноземної мови, надбавки за виконання спеціальних завдань із забезпечення державної безпеки, надбавки за проведення розвідувальної, оперативно-розшукової чи контррозвідувальної діяльності та інформаційно-аналітичного забезпечення органів державної влади і оперативно-службову діяльність.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (далі Постанова № 103) та довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року врахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу.

Позивач 19 липня 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії.

Листом відповідача від 30 липня 2018 року № 78785/02 відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що в ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не зазначені такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода, грошова допомога в разі звільнення з військової служби, що виключає можливість їх включення до складу грошового забезпечення з якого обчислюється розмір пенсії.

Також ОСОБА_1 19 серпня 2018 року звертався до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідок Військової частини НОМЕР_1 від 13 серпня 2018 року № 222/4/166/239/1977, №222/4/166/239/1978 та № 222/4/166/239/1979.

Листом відповідача від 31 серпня 2018 року № 69205/04 відмовлено у перерахунку пенсії, у зв`язку з тим, що в ст. 43 Закону № 2262-ХІІ та п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 не зазначені такі види грошового забезпечення як грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова винагорода, грошова допомога в разі звільнення з військової служби та індексація, що виключає можливість їх включення до складу грошового забезпечення з якого обчислюється розмір пенсії.

Вважаючи, що вказані додаткові види грошового забезпечення повинні враховуватись під час визначення розміру пенсії ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що правові підстави для здійснення перерахунку пенсії позивача з врахуванням тих видів грошового забезпечення, які ним зазначені відсутні.

Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду, виходячи з наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.ч. 2 та 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною 1 ст. 15 Закону Закон № 2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Враховуючи наведене відсутні підстави для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, виплата яких здійснювалася не щомісячно, адже вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» переліку видів грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 не оскаржує рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій та зобов`язання перерахувати розмір пенсії з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань, які були нараховані та виплачені за останні 24 місяці служби перед звільненням з військової служби.

Разом з тим, апелянт зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні позовних вимог стосовно здійснення перерахунку пенсії з врахуванням до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обрахунок пенсії сум індексації.

Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в оскаржуваній ОСОБА_1 частині, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року № 2017-III (далі Закон № 2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону № 2017-III державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 9 Закону № 2017-III передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ст. 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 750/9785/16-а, від 20 листопада 2019 року у справі № 522/11257/16-а та від 09 жовтня 2020 року № 686/10044/17.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неправильно застосував норми матеріального права, що стало підставою для хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у частині щодо визнання неправомірними дій відповідача та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з врахуванням сум індексації грошового забезпечення.

Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовують висновки суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог про: визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення пенсії без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням сум індексації грошового забезпечення та зобов`язання перерахувати розмір пенсії з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми індексації, які зазначені у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 13 серпня 2018 року № 222/4/166/239/1979.

У зв`язку з чим рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року в оскаржуваній його частині підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення зазначеної частини позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення пенсії без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням сум індексації грошового забезпечення та зобов`язання перерахувати розмір пенсії з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми індексації, які зазначені у довідці (інформації про грошове забезпечення та індексацію) Військової частини НОМЕР_1 від 13 серпня 2018 року № 222/4/166/239/1979.

Прийняти у цій частині нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 без врахування до складу грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, нарахованих та виплачених за останні 24 місяці служби перед звільненням сум індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з дати її призначення з врахуванням того, що до грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, повинні бути включені суми індексації, які зазначені у довідці (інформації про грошове забезпечення та індексацію) Військової частини НОМЕР_1 від 13 серпня 2018 року № 222/4/166/239/1979.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов