Справа № 521/17939/20
Суддя: Мурзенко М. В.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/200/20
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження по справі

02 листопада 2020 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Державного інспектора другого відділу оперативного реагування Управління протидії правопорушення митних правил та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій інспектору митниці та скасування протоколу про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Державного інспектора другого відділу оперативного реагування Управління протидії правопорушення митних правил та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій інспектору митниці та скасування протоколу про порушення митних правил.

Дослідивши матеріали адміністративного позову суд вважає за доцільне відмовити у відкритті провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В свою чергу, пунктом 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до статті 487 Митного кодексу України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі статтею 488 Митного кодексу України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У відповідності до вимог частини 1 статті 494 Митного кодексу України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, суд зазначає, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що зазначений у позові спір виник у зв`язку зі складанням уповноваженою особою відповідача протоколу про порушення митних правил №3127/50000/19 від 24.11.2019 р. щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.485 Митного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 527 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що після складання протоколу про порушення митних правил, зокрема, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, відповідні матеріали розглядаються органами доходів і зборів при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, за наслідками розгляду яких приймається одне з рішень, передбачених Законом, а саме статтею 527 Митного кодексу України.

Натомість, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні статті 495 Митного кодексу України, є доказом по справі про порушення митних правил. Питання щодо правильності складання протоколу про порушення митних правил, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Митним кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення. Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про порушення митних правил здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності на загальних підставах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.03.2019 у справі №199/7360/17, та від 10.07.2020 р. у справі № 420/647/19.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Окрім того, судом встановлено, що на підставі оскаржуваного протоколу Одеською митницею Держмитслужби України винесено постанову у справі про порушення митних правил № 3127/50000/19 від 29.04.2020 р.. Позивач звертався до Малиновського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом про скасування постанови від 29.04.2020 р., постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що оскаржуваний протокол про порушення митних правил не є індивідуальним актом (рішенням) суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки останній, сам по собі, не несе для позивача негативних наслідків, а відтак і не порушує його прав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження у справі за його позовною заявою з підстав, визначених п. 1 ч. 1ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, так як позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 170, 171 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Державного інспектора другого відділу оперативного реагування Управління протидії правопорушення митних правил та міжнародної взаємодії Одеської митниці ДФС про визнання протиправними дій інспектору митниці та скасування протоколу про порушення митних правил.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Малиновського районного суду м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.В.Мурзенко