Справа № 160/2193/20
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/2193/20
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року (суддя Лозицька І.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про стягнення середнього заробітку, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2018 по 11.09.2019 у сумі 841099,28 грн., без урахування податків та зборів;

Про стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на користь позивача матеріальну допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 та 2019 роки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року позов задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2018 року по 11.09.2019 року, включно, у сумі 411 621,90 грн (чотириста одинадцять тисяч шістсот двадцять одна гривня 90 копійок), без урахування обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2018 року по 11.09.2019 року у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 23 804,64 грн (двадцять три тисячі вісімсот чотири гривні 64 копійки), без урахування обов`язкових платежів.

Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом при частковому задоволенні позову не було враховано відсутність затримки виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі №0440/4975/18. Також зазначено про невірне обчислення судом першої інстанції середньої заробітної плати позивача, яка за час вимушеного прогулу склала 184 338,42грн.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 у справі № 0440/4975/18 було визано протиправним та скасовано наказ в.о. Голови ДФС України Продан М.В. від 12.01.2018 р. № 52-о про звільнення з 15.01.2018 р. підполковника податкової міліції ОСОБА_1 начальника Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області ГУ ДФС у Луганській області (М-110702) з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів) при відсутності можливості подальшого використання на службі пункту 64 Положення;

Поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-110702) на посаді начальника Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області ГУ ДФС у Луганській області.

Рішення набрало законної сили 23.12.2019.

Наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2019 року № 1475-о «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 12.01.2018 року № 52-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-110702) на службі на посаді начальника Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області.

Позивач звернувся до суду з приводу стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідний підрозділ (підрозділи) ГУ ДФС у Луганській області не здійснив перерахунок належного позивачеві грошового забезпечення в період з 16.01.2018 по 20.11.2018 включно, у зазначений період виник вимушений прогул з вини роботодавця.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте судом першої інстанції сума, належна до стягнення обрахована невірно.

Відповідно до частини 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Позивача наказом В.о. Голови ДФС України від 12.01.2018 № 52-о, було звільнено 15 січня 2018 року з посади начальника управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області Головного управління ДФС у Луганській області.

Наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2019 № 1475-о «Про виконання рішення суду» скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 12.01.2018 року № 52-о «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-110702) на службі на посаді начальника Управління внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Луганській області.

Таким чином, період вимушеного прогулу з 16.01.2018 (дата звільнення позивача) по 11.09.2019 (дата поновлення позивача на посаді), включно, становить 413 робочих днів (всього днів 604, вихідних 172, святкових 25, робочих 413).

Щодо розрахунку середньоденної заробітної плати, колегія суддів зазначає, що згідно з наявної в матеріалах справи довідки Головного управління ДФС у Луганській області від 06.04.2020 №А-114/14/12-97-06-19 (а.с. 36), середньоденна заробітна плата позивача складала 446,34грн. ( 8926,70грн. : 20 робочих днів = 446,34грн).

До апеляційної скарги відповідачем також була надана довідка, розрахована відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 №100, згідно якої середньоденна заробітна плата позивача складала 446,34грн.

Таким чином, заробітна плата за час вимушеного прогулу повинна скласти 184 338, 42грн. ( 446,34грн. х 413 днів = 184338, 42грн.).

Судом першої інстанції зазначеного враховано не було та помилково розраховано суму, що підлягає стягненню за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд першої інстанції помилково в описовій частині рішення зазначив, що позивач має право, відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України, на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Позивач звертався щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.01.2018 по 11.09.2019.

Таким чином, апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, в цій частині позов задовольнити частково, стягнувши на користь позивача 184 338, 42грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.01.2018 (дата звільнення позивача) по 11.09.2019 (дата поновлення позивача на посаді).

Щодо розподілу судових витрат, то оскільки позивач в силу пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судових збір» був звільнений від сплати судового збору, то судовий збір, сплачений позивачем при звернення до суду першої інстанції може бути повернутий судом першої інстанції за клопотанням позивача, але не стягнутий з відповідача в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про стягнення середнього заробітку, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань скасувати в частині задоволених позовних вимог та в частині стягнення судових витрат з оплати судового збору у розмірі 4 116,22 грн.

Позов в цій частині задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 184 338, 42грн. (сто вісімдесят чотири тисячі триста тридцять вісім гривень 42 копійки).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про стягнення середнього заробітку, стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 04 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш