Справа № 140/6694/20
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 140/6694/20 пров. № А/857/10095/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі за позовом Приватного підприємства «ЛС-Груп» до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,-

суддя в 1-й інстанції Ковальчук В.Д.,

час ухвалення рішення 14.07.2020 року,

місце ухвалення рішення м.Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 14.07.2020 року,

в с т а н о в и в :

ПП «ЛС-Груп» звернулося в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000001/2 від 08.01.2020.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією від 24.12.2019 №UA204130/2019/300943 встановлено наступне. До митного оформлення подано платіжне доручення від 05.12.2019 №35 без відміток банку. Платіжне доручення не містить посилання на інвойс або назву товару який оплачується. Договір купівлі-продажу від 29.11.2019 № 01/19-HT/LS поданий до митного оформлення не повністю, а лише перша сторінка, та не містив умов поставки товару. Відповідно до пункту 1 цього договору предметом угоди є купівля товару спеціальна сільськогосподарська техніка (код ), а до митного оформлення пред`явлено Навантажувач телескопічний самохідний (код ). При цьому, митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товару. Вартість аналогічних навантажувачів згідно сайту відкритої мережі Інтернет становить 30000-40000 USD, що значно перевищує заявлену митну вартість товару. Митне оформлення аналогічних товарів в ЄАІС ДФС відповідно до митної декларації від 05.11.2019 №UA209200/2019/28747 здійснене за рівнем митної вартості 27722 USD. За результатами опрацювання документів, долучених до МД, відповідно до положень статей 53, 54, 368 Митного кодексу України, декларанту 26.12.2019 направлено письмову вимогу про необхідність подання додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; копії митної декларації країни відправлення; договору купівлі-продажу від 29.11.2019 № 01/19-HT/LS. На письмову вимогу митниці 27.12.2019 декларантом надіслано листа із додатковими документами. При цьому, подані документи містили розбіжності. Згідно з п.3.1. зовнішньоекономічному контракту від 29.11.2019 №01/19HT/LS оплата за товар здійснюється на умовах передоплати. Однак інвойс №20192814 видано 30.11.2019, а оплата згідно платіжного доручення №35 здійснена 05.12.2019. Також зазначає, що експортна декларація країни відправлення № 19NLK3U1RYА4YOWD55 видана 06.12.2019, а CMR (міжнародна автомобільна товарно-транспортна накладна) №657192 містить дату 17.12.2019. Вказане свідчить про наявність ризиків заявления до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі і стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб. Враховуючи вищевказані обставини, а також факт ненадання декларантом усіх документів митному органу згідно переліку, наявні достатні підстави вважати про надання декларантом неточних та неповних відомостей щодо числових значень складових митної вартості транспортного засобу. Таким чином, із врахуванням строків, наданих декларанту для подання додаткових документів з метою підтвердження заявленого рівня митної вартості, відповідно до п.3 ст.53 Митного кодексу України 08.01.2020 Поліською митницею Держмитслужби прийнято рішення про коригування митної вартості транспортного засобу від 08.01.2020 №UA204000/2020/000001/2.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу за їхньої відсутності в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 29.11.2019 між ПП ЛС-ГРУП (покупцем) та Компанією HULLEMAN TRUCKS B.V. (продавцем) укладено Контракт №01/19-HT/LS, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити згідно інвойсу спеціальну сільськогосподарську техніку, а саме: вживаний трактор марки Manitou, модель MT 1030ST, 2011 року виготовлення, серійний номер 901170. Загальна вартість діючого Контракту становить 12 500,00 Євро. За умовами цього Контракту покупець здійснює оплату вартості товару на умовах передоплати.

На виконання умов Контракту №01/19-HT/LS від 29.11.2019 позивачу поставлено товар - навантажувач телескопічний фронтальний самохідний марки MANITOU, модель - МТ 1030ST, ідентифікаційний номер (номер кузова) - 901170, призначений для навантажувально-розвантажувальних робіт, переміщення, штабелювання великогабаритних вантажів, технічні параметри: тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 4400 см3, потужність - 74,5 kW, вантажопідйомність - 3000 кг, бувший у використанні, календарний рік виготовлення 2011, та відповідно до інвойса № 20192814 від 30.11.2019 року вартість товару становить 12 500 Євро.

З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митному органу митну декларацію від 24.12.2019 №UA204130/2019/300943, в якій визначено митну вартість товару в сумі 322223,89 грн., що згідно курсу валюти, зазначеній в графі 23 декларації становить 12 500 Євро.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації від 24.12.2019 №UA204130/2019/300943 митної вартості товарів та обраного методу її визначення, разом з декларацією декларант надав митному органу документи, які посвідчують придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: інвойс (рахунок фактуру) від 30.11.2019 №20192814; міжнародну автотранспортна накладну (CMR) від 17.12.2019 №657192; сертифікат з перевезення (походження) товару від 19.12.2019 №AF00797081; платіжне доручення від 05.12.2019 №35; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 24.12.2019 №20291/19; Контракт від 29.11.2019 № 01/19-HT/LS; сертифікат відповідності від 24.12.2019 №UA.TR.D.1117-19.

На вимогу митниці про надання додаткових документів, а саме: виписки з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями ПП ЛС-ГРУП листом від 27.12.2019 року повідомило митний орган про те, що відповідно до чинного законодавства України та порядку ведення бухгалтерського обліку, формування покупцем вхідної ціни на товар, що імпортується відбувається після завершення процедури митного очищення товару. Крім того, на запит до компанії продавця імпортованого товару з приводу надання бухгалтерської документації щодо формування ним відпускної ціни даного товару позивач отримав відповідь, що дана інформація є комерційною таємницею та розголошенню не підлягає. Разом з тим, позивач додатково надав митниці платіжне доручення від 05.12.2019 №35 завірене відтиском печатки банку про перерахування відповідної суми (12 500 Євро) продавцю товару. Також позивач надав митному органу договір купівлі-продажу товару від 29.11.2019 №01/19-HT/LS, копія митної декларації країни відправлення №19NLK3U1RYA4Y0WD55 від 06.12.2019.

08.01.2020 року Поліською митницею Держмитслужби відмовлено у митному оформленні товару, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА204000/2020/00002 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2020/000001/2 від 08.01.2020 року.

Як убачається із графи 33 оскаржуваного рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною рахунку щодо товару, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України виявлено окремі неточності, а саме: до виникнення сумнівів у достовірності заявленої митної вартості товару призвело спрацювання обов`язкової до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2. Митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товару: вартість аналогічних навантажувачів згідно сайту відкритої мережі Інтернет 30000-40000 USD, що значно перевищує заявлену митну вартість товару. Згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС згідно МД від 05.11.2019 №UA209200/2019/28747 за рівнем митної вартості 27722 USD.

Запропоновано декларанту надати додаткові документи, що підтверджують числові значення митної вартості за переліком, наведеним вище.

За результатами проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятої до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (статті 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальні на дату оцінки товарів та найменші із альтернативних вартості, що наявні у митниці ДФС.

Числове значення митної вартості товару визначено митним органом у даному рішенні на рівні 27722 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 645250,79 грн.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України від 13.03.2012 року №4495-VІ.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У свою чергу, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.12.2018 року у справі №821/110/18 зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У графі 33 оскаржуваного рішення, посадовою особою митного органу зазначено, що митна вартість товарів не може бути визнана за ціною рахунку щодо товару, оскільки у наданих документах виявлено окремі неточності. Однак суд звертає увагу, що в оскаржуваному рішенні відповідач не вказав які саме виявлені неточності у поданих документах; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 року у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 року у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. При цьому, єдиним обґрунтуванням в оскаржуваному рішенні вимоги про надання декларантом додаткових документів є наявність в митного органу інформації про митну вартість аналогічних товарів, в тому числі і з мережі Інтернет. При цьому, на думку суду, митним органом в оскаржуваному рішенні не обґрунтовано витребування від декларанта додаткових документів та їх вплив на числові значення складових митної вартості.

Інших зауважень щодо поданих декларантом документів для підтвердження митної вартості митним органом під час прийняття оскаржуваного рішення не зазначено.

Позивачем надано суду належним чином завірене платіжне доручення в іноземній валюті №35 від 05 грудня 2019 року з відміткою банку про оплату Компанії HULLEMAN TRUCKS B.V. 12 500,00 Євро, де у графі 70: Призначення платежу вказано Контракт №01/19-HT/LS від 29.11.2019. З наведеного слідує, що оплату платежу за цим платіжним дорученням можна ідентифікувати, тобто яка здійснена на виконання наведеного контракту.

Невідповідність коду товару, пред`явленого до розмитнення пояснена листом продавця товару Компанією HULLEMAN TRUCKS B.V., в якому зазначено, що в експортній декларації з номером MRN: 19NLK3U1RYA4YOWD55 була допущена помилка в графі код товару. Правильний код товару .

Відповідач вважає, що подані позивачем документи містять розбіжності щодо умов поставки товару, де в пункті 3.1 Контракту №01/19-HT/LS від 29.11.2019 зазначено, що покупець здійснює оплату вартості товару на умовах передоплати, а інвойс (рахунок фактура) №20192814 складена 30.11.2019, при тому що оплата здійснена 05.12.2019 відповідно до платіжного доручення №35.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у відповідності до пункту 4.1 цього Контракту товар має бути поставлений згідно правил Інкотермс 2010 протягом 60 днів з моменту здійснення оплати. Тобто, складення інвойсу 30.11.2019 ніяким чином не вплинуло на умови поставки товару, яка здійснена контрагентом позивача після оплати за товар, тобто після 05.12.2019, що підтверджується наданими позивачем документами, зокрема, експортною митною декларацією №19NLK3U1RYA4YOWD55 від 06.12.2019, міжнародною автотранспортною накладною (CMR) від 17.12.2019 №657192, тобто товар поставлявся позивачу вже після його оплати.

При цьому, представник відповідача не обґрунтовує яким чином дати складення експортної митної декларації та міжнародної автотранспортної накладної впливають на умови поставки та ціну товару.

Вірними є висновки суду першої інстанції щодо безпідставності вимоги митного органу надати висновки про якісні та вартісні характеристики оцінюваного товару. З цього приводу суд зазначає, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відсутність висновків про якісні та вартісні характеристики товарів не повинна братися митницею до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак не може бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Щодо ненадання виписки з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки товару, то ПП ЛС-ГРУП надало листом від 27.12.2019 року митному органу пояснення, в яких повідомило, що відповідно до чинного законодавства України та порядку ведення бухгалтерського обліку, формування покупцем вхідної ціни на товар, що імпортується відбувається після завершення процедури митного очищення товару. Крім того, на запит до компанії продавця імпортованого нами товару з приводу надання бухгалтерської документації щодо формування ним відпускної ціни даного товару позивач отримав відповідь, що дана інформація є комерційною таємницею та розголошенню не підлягає.

Щодо доводів митниці про наявність в мережі Інтернет інформації про вартість аналогічних товарів за ціною 30000-40000 USD, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що інформація з мережі Інтернет не є офіційною інформаціє, а носить лише рекомендаційний характер, та не може бути тим беззаперечним доказом щодо неправильного визначення декларантом митної вартості товару.

Також, митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, а тому не наведено достатніх підстав правомірності проведеного митний орган розрахунку митної вартості у такий спосіб та за довільною методикою.

Відтак, в оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митний органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. При цьому, в інвойсі від 30.11.2019 №20192814 зазначено про пошкодження двигуна транспортного засобу, однак вказані обставини не були взяті до уваги митним органом під час визначення митної вартості в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 року в справі № 825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів відповідачем не вказано обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні, а лише містяться посилання на те, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості, однак не вказано які дані складових митної вартості відсутні.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 року №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

При цьому, слід зазначити, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Суд зазначає, що в оскаржуваному рішенні не визначено, які складові частини митної вартості товару не піддаються обчисленню, або непідтверджені документально, чи неправильно обраховані, що позбавляє позивача можливості надати належні документи чи обґрунтування.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості. При цьому, надані декларантом документи містять усі відомості, які підтверджують заявлену позивачем митну вартість товару в розмірі 12 500 Євро, та не містять розбіжностей.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В той же час, доказів того, що відповідач провів необхідні консультації у належний спосіб, матеріали справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультацій не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Згідно з частиною сьомою статті 54 МК України у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08.10.2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, рішення відповідача від 08.01.2020 №UA204000/2020/000001/2 про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року у справі № 140/6694/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 04 листопада 2020 року