Справа № 263/3415/20
Суддя: Соловйов О. Л.
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №263/3415/20
Провадження №2-а/263/172/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Соловйова О.Л., за участю секретаря Кирилюк В.В., представника позивача - адвоката Лисова В.Л., представника відповідача - Базаря О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 , вказуючи, що 27 лютого 2020 року адміністративною комісією Виконавчого комітету Маріупольської міської ради ухвалено постанову про адміністративне правопорушення №353 від 27.02.2020, за якою позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 6800 грн. За обставинами правопорушення, оскаржуваною постановою встановлено, що ОСОБА_1 24.01.2020 о 06:50 год знаходячись на робочому місці у закусочній «Бахус», розташованої за адресою: м.Маріуполь пр-т. Куйбишева буд.8, реалізувала алкогольний напій пиво «Чернігівське» вміст спирту 8,2% об`ємом 0,5 л. за ціною 20,00 грн., що є порушенням ч.2 ст. 156 КУпАП та рішення Маріупольської міської ради від 25 червня 2018 року №7/32-2864 «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста». Постанову вважає незаконною, оскільки позивач працює в закусочній « Бахус+ » у суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 . Зазначає, що відповідно до наказу Державного комітету статистики України №327 від 24.10.2005 «Про затвердження Інструкції щодо форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства» закусочна (шинок) - це різновид об`єкту ресторанного господарства. Діючи відповідно до ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п. 1.7 «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства», п. 1 рішення Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста», реалізувала алкогольний напій. Ці дії позивача є законними та не містять складу адміністративного правопорушення, тому оскаржувану постанову просив скасувати, провадження по справі закрити.

Представник позивача за електронною поштою, надав заяву за змістом якої оскаржену постанову просив змінити в частині адміністративного стягнення, обмежившись попередженням, в інший частині позовні вимоги залишити без розгляду, розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника. В подальшому зміст зазначеної заяви уточнив, зазначаючи, що правова позиція про залишення позову без розгляду торкається лише частині вимог пов`язаних із стягненням судових витрат, тому суд вирішує позов за предметом спору по суті у відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача Базаря О.І. надала відзив, за змістом якого зазначила, що позивач завчасно та належним чином була повідомлена про час та місце проведення засідання адміністративною комісією. Повістка особисто вручена позивачу 22.02.2020, однак на засідання комісії, яке відбулось 27.02.2020, позивачка не з`явилася. Відповідно до приписів ст.268 КУпАП, явка позивачки на засідання комісії не є обов`язковою, отже за результатами розгляду вищевказаного протоколу було винесено постанову №352 від 27.02.2020 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в мінімальних межах санкції статті, розміром 1700 грн. З правових підстав притягнення до відповідальності, представник відповідача зазначила, що рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25.06.2018 «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста» заборонено продаж пива (крім безалкогольного) алкогольних слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктам господарювання (крім заклад ресторанного господарства) з 22:00 години вечора до 08:00 години ранку. Зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляді даного протоколу, не надані докази, що закусочна «Бахус+» працює як заклад ресторанного господарства, також не надані відомості про реєстрацію потужності (діяльність закладу) в Головному Управлінні Держпродспоживслужби в Донецькій області. З огляду на викладене вважає, що оскаржувана постанова винесена законно та обґрунтовано, отже скасуванню не підлягає.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 24 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №424683 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП України. Згідно протоколу, «24.01.2019 о 06:50 год. ОСОБА_1 знаходячись на своєму робочому місці у кафе « Бахус » за адресою: м.Маріуполь вул. Куйбишева буд. 8, здійснила продаж алкогольного пива «Чернігівське» вміст спирту 8,2%, за ціною 20 грн, об`ємом 0,5л., чим порушила рішення Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року.

27 лютого 2020 року, на підставі вказаного вище протоколу, Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №353. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

За змістом зазначеної постанови відповідачем, без кожної аргументації уточнено час вчинення правопорушення, шляхом виправлення неточностей припущених за протоколом, та місце вчинення правопорушення, як «пр. Куйбишева», що не узгоджується з протоколом та суперечить вжитим заходом декомунізації, згідно до яких вулиця Куйбишева з 28.01.2016, відповідно до решенням Маріупольської міської ради № 7/4-39, перейменована у вулицю В.І. Чукаріна.

Вирішуючи по суті даний спір, суд виходить з наступного.

Частина 2 ст. 156 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідно до преамбули, Закон №481 визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України. Абзацом 25 статті 1 Закону №481 визначено, що ліцензія це (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у Законі N 481 видів діяльності протягом визначеного строку. Відповідно до абзацу 13 статті 1 Закону №481 роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ч.9 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Визначення поняття «заклад ресторанного господарства» міститься в Правилах роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених Наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України №219 від 24.07.2002 (надалі - Правила): заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо-торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. У свою чергу, ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.

Згідно з п. 1.4 Правил суб`єктами господарської діяльності здійснюється діяльність у сфері ресторанного господарства після їх державної реєстрації в установленому законодавством порядку. Роздрібна торгівля алкогольними напоями і тютюновими виробами в закладах (підприємствах) ресторанного господарства здійснюється суб`єктами господарської діяльності за наявності відповідних ліцензій.

Відповідно до п.1.5 вказаних Правил заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). При цьому Правилами передбачено, що вибір типу закладу (підприємства) ресторанного господарства та класу ресторану або бару здійснюється суб`єктом господарської діяльності самостійно з урахуванням вимог законодавства України.

Суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_2 має ліцензію Головного управління ДФС у Донецькій області на право Роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями (реєстраційний номер 0582/03/08/2019/02144 від 25.06.2019, з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2020. Адреса місця торгівлі: « АДРЕСА_1 закусочна « БАХУС+», 69, 7 кв.м. ».

Згідно з пунктом 1.7 «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства» затверджені наказом Мінекономіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року № 219 режим роботи закладу ресторанного господарства встановлюється суб`єктом господарювання самостійно.

Згідно п. 44-11 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради витіпуються такі питання: встановлення заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений час доби в межах території відповідної адміністративно - територіальної одиниці .

Згідно п. 1 рішення Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста», зазначено: «Заборонити продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктам господарювання (крім закладів ресторанного господарства) з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку.».

Таким чином, заборона продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку не розповсюджується на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність в закладах ресторанного господарства.

Відповідач не надав суду доказів того, що закусочна «БАХУС+», яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, вул. Чукаріна,8 не є закладом ресторанного господарства.

Доводи відповідача щодо відсутності відомостей про реєстрацію потужностей (діяльність закладу) в Головному Управлінні Держпродспоживслужби в Донецькій області, суд не приймає до уваги, оскільки незважаючи на обов`язок відповідача доводити правомірність своїх дії, зазначені обставини документально не підтвердженні. Крім того, відсутність реєстраційних дії, не може позначитись на цільовому використанні закладу торгівлі, тому вказані доводи відповідача до предмету спору у цій справі не можуть бути застосовані.

Відповідно п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

А згідно положень ч.1 ст. 73 цього Кодексу, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У даному випадку на особливу увагу заслуговує ч.2 ст.77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, рішенням Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року, не встановлено заборони продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових з 22-ої години вечора до 08-ої години ранку для закладів ресторанного господарства до яких належить закусочна «БАХУС+».

Такі дії позивача як реалізація алкогольних напоїв в закладі ресторанного господарства не містять складу адміністративного правопорушення та не порушують ч. 9 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», п. 1.7 «Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства», п. 1 рішення Маріупольської міської ради №7/32-2864 від 25 червня 2018 року «Про встановлення режиму продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових у торгівельній мережі міста».

Відповідач не надав суду доказів чи заперечень, які могли б спростувати доводи позивача, а тому, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне позов задовольнити та скасувати постанову Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №353 від 27.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 152, 160, 251, 268 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 77, 90, 122, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії виконавчого комітету Маріупольської міської ради про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову №353 від 27.02.2020 у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1700 гривень за ч.2 ст.156 КУпАП, складену адміністративною комісією виконавчого комітету Маріупольської міської ради.

Провадження у справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого Апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса мешкання: АДРЕСА_4 тел.. НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Лисов Володимир Леонідович, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса мешкання: АДРЕСА_5 тел.. НОМЕР_4 .

Представник відповідача: Базаря Олена Іванівна, виконавчий комітет Маріупольської міської ради, юридична адреса: м. Маріуполь, пр. Миру,70.

Суддя: О.Л. Соловйов