Справа № 795вр-20/160
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 795вр-20/160

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 ( суддя першої інстанції Конєва С.О.) в адміністративній справі №795вр-20/160 за заявою Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" про заміну стягувача у виконавчому документі,-

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020р. Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просило:

- замінити стягувача Акціонерне товариство АТ УКРСОЦБАНК у виконавчому написі №25097 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №105/6-224-8 від 27.05.2008, що виникла перед Акціонерним товариством УКРСОЦБАНК в розмірі 67076,64 доларів США на правонаступника Акціонерне товариство "АЛЬФА-БАНК" .

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 заяву Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" про заміну стягувача у виконавчому документі повернуто без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник вказує, що при постановленні ухвали судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права. Зокрема, заявник не погоджується з висновком суду першої інстанції, що порядок заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса не передбачено КАС України, а доказів існування відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа не має, а отже просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

У відповідності до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Повертаючи без розгляду заяву Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" , суд першої інстанції визнав її безпідставною та необґрунтованою та виходив з того, що КАС України не передбачений порядок заміни стягувача у виконавчому написі нотаріуса, а доказів існування відкритого виконавчого провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса або виконавчого листа про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №105/6-224-8 від 27.05.2008р. в розмірі 67076,64 доларів США на користь АТ "УКРСОЦБАНК" заявник не надав.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Із аналізу положень вказаних норм, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження можлива за лише наявності відкритого виконавчого провадження.

З такими підставами для відмови у задоволенні заяви про зміну стягувача суд апеляційної інстанції не погоджується з огляду на таке.

Так, за умови надання такої оцінки судом першої інстанції застосування положень ч.2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження", виникає ситуація при якій, заявник, будучи фактичним кредитором у виконавчому написі нотаріуса, не може набути статусу стягувача за ним, оскільки відсутні відкриті виконавчі провадження за виконавчим написом нотаріуса. Вказане призводить до того, що особа позбавлена можливості реалізувати свої права Кредитора, зокрема щодо звернення із заявою про примусове виконання виконавчого напису нотаріуса, і, як наслідок, фактично призводить до неможливості примусового виконання виконавчого напису нотаріусу.

В постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року при розгляді справи; №6-1355/10 (за заявою про заміну сторони виконавчого провадження), касаційний суд зазначив про те, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу, при цьому, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із змісту вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора, при цьому, заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги, водночас, у зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до статті 442 Цивільного процесуального кодексу України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічну норму містить стаття 379 КАС України. При цьому, Верховний Суд зазначив, що наведена норма має імперативний характер, оскільки її нормами прямо визначено правило поведінки, а саме, право замінити сторону виконавчого провадження, а не замінити сторону виконавчого провадження лише у відкритих виконавчих провадженнях чи за інших обставин.

Так, відповідно до ч.4 ст. 379 КАС України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, з наведених вище підстав суд апеляційної інстанції вважає за можливе до спірних відносин застосувати положення ч.1 ст.379 КАС України, яка передбачає можливість заміни сторони за будь-яким виконавчим документом.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки Дніпропетровського окружного адміністративного суду про повернення заяви Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" без розгляду на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України, зокрема у зв`язку з визнанням її очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Крім того, суд першої інстанції посилався на необґрунтованість дій позивача, які полягали у зверненні з позовом до суду та не надання доказів по справі, на які розраховує суд, що зумовило винесення ухвали про повернення заяви без розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду колегія суддів виходила з того, що для з'ясування тих або інших обставин по справі, необхідно було надати змогу заявнику згідно з процесуальним обов`язком доказування довести свою позицію, а суд мав встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв заявник недобросовісно та пред`явив необґрунтовані вимоги.

Установивши, що заява не містить доводів і доказів необґрунтованості дій позивача, колегія суддів дійшл висновку, що подання заяви про заміну стягувача по виконавчому припису нотаріуса, не може бути розцінено як необґрунтовані дії заявника, так як це його право, передбачене законодавством України, яке не містить обмежень у його реалізації.

Відповідно до ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, які в свою чергу призвели до неправильного вирішення питання, ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року підлягає скасуванню, а заява Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" поверненню до суду першої інстанції для її розгляду по суті у встановленому КАС України порядку.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 в адміністративній справі №795вр-20/160 скасувати.

Справу за заявою Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК" про заміну стягувача у виконавчому написі нотаріуса №25097 від 31.10.2017 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва