Справа № 580/2701/20
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року справа № 580/2701/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Мокрокалигірської сільської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Мокрокалигірської сільської ради (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо неприйняття рішення за зверненням позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Єлизаветської сільської ради з кадастровим номером :04:003:0014;

- зобов`язати відповідача розглянути та прийняти рішення за заявою позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Єлизаветської сільської ради з кадастровим номером :04:003:0014.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначає, що 20.12.2019 звернулась до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, однак відповідачем всупереч вимог законодавства прийнято, на думку позивача, незаконну відмову, що оформлена листом від 09.01.2020 № 59/02-29. Такі дії відповідача, позивачка вважає протиправними, оскільки ними порушено її права та законні інтереси.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (письмове провадження).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надав 02.09.2020 до суду відзив, у якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач зазначив, що ним у межах чинного законодавства розглянуто заяву позивачки від 20.12.2019 та повідомлено 09.01.2020, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0014 входить до масиву земель площею 31,8 га за кадастровим номером :04:003:0004, яка призначена для виділення учасникам АТО. Також відповідач вказує на те, що оскільки позивачка наполягала на розгляді її заяви, тому рішенням сесії Мокрокалигірської сільської ради прийнято рішення від 23.06.2020 № 52-53/VII, згідно якого у задоволенні заяви позивачки відмовлено.

Наказом голови Черкаського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 № 63 посилено особливий режим суду під час карантину, у зв`язку з тим, що у декількох працівників діагностовано захворювання на СOVID-19.

У період з 12.10.2020 по 13.10.2020 включно, суддя Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 перебував у відпустці, а надалі з 15.10.2020 по 03.11.2020 включно на лікарняному, з огляду на що розгляд справи здійснюється у перший робочий день 04.11.2020.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що позивачка 20.12.2019 звернулась до Мокрокалигірської сільської ради з заявою, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власніть (безоплатно) земельної ділянки площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Єлизаветської сільської ради з кадастровим номером :04:003:0014.

Листом від 09.01.2020 № 59/02-29 відповідач повідомив, що заява позивачки розглянута та зазначив, що земельна ділянка площею 31,8 га кадастровий номер :04:003:0004 згідно з рішенням сесії Мокрокалигірської сільської ради № 42-31/ VII розділена для передачі учасникам АТО, які мають першочергове право на отримання земельної ділянки 2,00 га. Також у листі зазначено, що по Мокрокалигірській сільській раді вільних земельних ділянок немає.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0014 входить до масиву земель з кадастровим номером :04:003:0004.

Вважаючи, що заява про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не розглянута в порядку статті 118 Земельного кодексу України, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 статті 22 Земельного кодексу України № 2768-III від 25.10.1991 (далі ЗК України) передбачано, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Згідно з пунктом «а» частини 3 статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Частиною 1 ст. 123 ЗК України встановлено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, зокрема, особистого селянського господарства подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частинами 7, 9, 10 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Водночас ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Проаналізувавши ч. 7 ст. 118 ЗК України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР суд висновує, що питання надання дозволу на розробку проекту землеустрою тощо, відповідач має вирішувати за наслідками розгляду відповідного клопотання на пленарному засіданні.

Суд встановив, що заява позивачки від 20.12.2019 розглянута відповідачем 09.01.2020 та за наслідками оформлено лист № 59/02-29, чим порушено п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону №280/97-ВР, оскільки суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачці відповідь у формі листа.

В свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення суб`єкта владних повноважень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, наданий відповідачем лист не може сприйматися судом як належна відмова у наданні такого дозволу, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.01.2020 у справі № 820/4433/17, від 25.09.2019 у справі № 815/6094/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, дії відповідача щодо неприйняття рішення за заявою позивачки від 20.12.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Єлизаветської сільської ради з кадастровим номером :04:003:0014, є протиправними, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, судом встановлено, що Мокрокалигірською сільською радою розглянуто заяву позивачки від 20.12.2019 та прийнято у відповідності до вимог пункту 34 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР рішення від 23.06.2020 № 52-53/VII, однак з пропуском місячного строку передбаченого статтею 118 ЗК України.

Щодо вимоги позивачки зобов`язати відповідача розглянути та прийняти рішення за заявою позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо безоплатного відведення у власність земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Єлизаветської сільської ради з кадастровим номером :04:003:0014, суд зазначає таке.

23.06.2020 Мокрокалигірською сільською радою Катеринопільського району Черкаської області прийнято рішення № 52-53/VII «Про розгляд заяв мешканців села Єлизаветівка щодо відведення їм земельних ділянок», згідно з яким сільська рада вирішила відмовити у відведенні земельних ділянок за межами села Єлизаветка в адміністративних межаї Мокрокалигірської сільської ради мешканцям села Єлизаветка, в тому числі п. 1.8 ОСОБА_1 .

Доказів оскарження чи скасування вказаного рішення сторонами до суду не надано.

Таким чином, суд висновує про необгрунтованість заявленої позовної вимоги, оскільки заява позивачки від 20.12.2019 розглянута та прийнято рішення відповідачем від 23.06.2020 № 52-53/VII, яке не є предметом розгляду вказаної адміністративної справи.

З урахуванням наведеного, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи судом встановлено, що позивачкою сплачено судовий збір у сумі 840 грн 80 коп., зважаючи на пропорційність задоволених позовних вимог, понесені позивачкою судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача частково у сумі 420 грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 72, 76-79, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (с. Єлизаветівка, Катеринопільський р-н., Черкаська обл., 20544, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Мокрокалигірської сільської ради (вул. Б. Хмельницького, 21, с. Мокра Калигірка, Катеринопільський р-н., Черкаська обл., 20540, ідентифікаційний код 26425027) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Мокрокалигірської сільської ради щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Єлизаветської сільської ради з кадастровим номером :04:003:0014.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Мокрокалигірської сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький