Справа № 460/5230/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позову без розгляду
04 листопада 2020 року м. Рівне №460/5230/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні під час підготовчого засідання клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позову у адміністративній справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Перспектива-1"
доГоловного управління ДПС у Рівненській області, Державна податкова служба України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Перспектива-1" звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Державної податкової служби України , в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (ГУ ДПС у Рівненській області) № 1319341/42753581 від 31.10.2019;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 3 від 04.06.2019.
Ухвалою суду від 14.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою суду від 06.10.2020, у зв`язку з перебуванням головуючого у щорічній відпустці, підготовче засідання відкладено до 04.11.2020.
Представник позивача у підготовче засідання не прибув, про дату, час та місце підготовчого засідання судом повідомлявся належним чином. На адресу суду 23.10.2020 від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі на підставі наявних доказів у матеріалах справи.
Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого засідання судом повідомлявся належним чином. Подав клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі.
Випадків, визначених пунктами 1-3, 5 ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом не встановлено, а тому підстави для відкладення підготовчого засідання відсутні.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Оскільки у підготовче засідання не з`явилися всі учасники справи, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, то суд дійшов висновку про проведення підготовчого засідання у письмовому провадженні.
Враховуючи проведення підготовчого засідання у письмовому провадженні, відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 183 КАС України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:
1) залишення позовної заяви без розгляду;
2) закриття провадження у справі;
3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
05.10.2020 від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, обґрунтоване тим, що ТОВ "Торговий дім "Перспектива-1" скористалося правом на досудове врегулювання спору, подавши скаргу на спірне рішення Головного управління ДПС у Рівненській області до Державної податкової служби України.
Зазначена скарга залишена без задоволення.
Враховуючи вимоги п.56.19 ст.56 Податкового кодексу України та ст.122 КАС України, позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду.
26.10.2020 від позивача надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом, обґрунтована тим, що однією з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові та практичні перешкоди для здійснення цього права.
Позивач просив врахувати, що він користувався правовими висновками Верховного Суду, згідно з якими у даних правовідносинах застосовується строк давності тривалістю 1095 днів згідно зі ст.102 Податкового кодексу України.
Розглянувши у підготовчому засіданні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Порядок оскарження рішень контролюючих органів визначений у ст. 56 Податкового кодексу України.
Згідно з п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Відповідно до абз. 3 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Дія ст. 56 Податкового кодексу України поширюється також на рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з урахуванням особливостей, зазначених у п. 56.23 ст. 56 Податкового кодексу України.
Судом встановлено, що рішення комісії Головного управління ДПС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 31.10.2019 №1319341/42753581 (а.с. 24), що є предметом спору у даній справі, було оскаржене ТОВ "Торговий дім "Перспектива-1" в адміністративному порядку.
Згідно з п. 15 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин), за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає рішення щодо скарги, та надсилає його платнику податку у строк, визначений пунктом 56.23 статті 56 Кодексу, в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Даний адміністративний позов було подано до суду 17 липня 2020 року (а.с. 1), тобто після закінчення тримісячного строку, встановленого абз. 1 ч. 4 ст. 122 КАС України.
Суд вважає необґрунтованими посилання позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду на ст. 102 Податкового кодексу України як на норму права, яка встановлює інші строки звернення до суду, з огляду на наступне.
За приписами п.п. 102.1, 102.2 ст. 102 Податкового кодексу України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано; посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.
Отже, зазначена норма права безпосередньо не визначає строк звернення платника податку до суду з позовом щодо оскарження рішення контролюючого органу.
Поряд з цим, п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України вказує на можливість оскарження в суді податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу у строк, передбачений ст. 102 Податкового кодексу України 1095 днів.
Відповідно до абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
Як раніше зазначалося, ст. 56 Податкового кодексу України регулює правовідносини щодо оскарження рішень контролюючого органу, у тому числі рішень про відмову в реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Вирішуючи питання щодо можливості застосування 1095-тиденного строку звернення до суду у разі оскарження рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, суд враховує, що в абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України міститься посилання не лише на податкові повідомлення-рішення, а й на інші рішення контролюючого органу.
Однак, для правильного визначення змісту абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України необхідно також враховувати положення ст. 102 Податкового кодексу України.
Проаналізувавши абз. 1 п. 56.18 ст. 56 та ст. 102 Податкового кодексу України у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що:
- у абз. 1 п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України закріплене загальне право платника податку оскаржувати в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення;
- зазначене право може бути реалізоване платником податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, лише щодо тих рішень контролюючого органу, які впливають на розмір грошових зобов`язань такого платника податків;
- інші рішення, які безпосередньо не впливають на розмір грошових зобов`язань платника податків, можуть бути оскаржені до суду у межах строку, визначеного процесуальним законом, у даному випадку Кодексом адміністративного судочинства України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу, тобто, якщо її подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до адміністративного суду і суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, не надано доказів поважності причин пропуску такого строку, позовну заяву належить залишити без розгляду.
У зазначеній постанові судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступила від висновку про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що положення пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України є спеціальними щодо приписів статті 122 КАС України, а тому незалежно від використання платником податків права на адміністративне оскарження строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН становить 1095 днів, викладеного в постановах Верховного Суду від 17 липня 2019 року (справа № 640/46/19), від 14 лютого 2019 року (справа № 813/4921/17).
Керуючись статтями 122, 123, 183, 240, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 04 листопада 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля