Справа № 120/2078/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 жовтня 2020 р. Справа № 120/2078/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Ковальова В.О.,

представника позивача: Подолян Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі-відповідач), у якому просило стягнути з відповідача борг в сумі 5 637 454,46 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що згідно облікової картки платника податків за відповідачем рахується податковий борг

Оскільки відповідач добровільно не погашає борг, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Згідно відповіді Вінницької міської ДПІ на запит та даних ДРФО податкова адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Судом двічі направлено ухвалу від 25.05.2020 року за вказаною адресою, однак вона повернулася поштовим відділенням з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відтак, враховуючи факт неотримання відповідачем фізичною особою ухвали про відкриття провадження у справі, суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_1 .

12.08.2020 надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, у відповіді на запит суду зазначено, що відомомсті про місце реєстрації надано станом на 04.04.2016 року.

Враховуючи зазначену інформацію судом також напарвлено ухвалу суду на адресу: АДРЕСА_2 . Разом з тим, конверт також повернувся до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Ухвалою суду від 08.09.2020 року призначено справу до розгляду з викликом сторін у судове засідання.

На виконання вимог ст. 130 КАС України судом викликано відповідача в судове засідання 12.10.2020 року шляхом опублікування тексту оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, розміщене в строки передбачені КАС України.

З урахуванням викладеного, керуючись положенням частини 3 статті 194 та частини 9 статті 205 КАС України, суд вжив всі належні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, відтак на думку суду, наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

В судове засідання 12.10.2020 року позивач та представник відповідача не з`явилися.

Ухвалою суду від 12.10.2020 витребувано у позивача відомості про суму боргу ОСОБА_1 станом на 12.10.2020 та відкладено розгляд справи на 30.10.2020 року.

В судове засідання 30.10.2020 року витребувані судом відомості позивачем надано, представник позивача з`явився в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення ухвали суду за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , а також шляхом опублікування тексту оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, розміщене в строки передбачені КАС України.

Враховуючи наведене, розгляд справи вирішено здійснювати без участі відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши інші докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України.

ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець 25.08.2009 року, разом з тим 10.08.2019 року було внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичною-особою підприємцем.

За відповідачем рахується податковий борг у сумі 5 637 454,46 грн., що складається з наступних платежів:

- податок на доходи фізичних осіб: 2 476 675,48грн., з яких 1 685 862,56 грн. - основний платіж, 421 465,65 грн. - штрафна санкція, 369 347,27 грн. - пеня;

- військовий збір: 206 389,61 грн., з яких 140 488,54 грн. - основний платіж, 35 122,13 грн. - штрафна санкція, 30 778,94 грн. - пеня.

- податок на додану вартість: 2 844 736,50 грн., з яких 1 855 611,01 грн. - основний платіж, 463 902,77 грн. - штрафна санкція, 525 222,72 грн. - пеня.

- єдиний податок: 109 142,87 грн., з яких 64 799,25 грн. - основного платежу, 16 333,60 грн. - штрафної санкції, 28 010,02 грн. - пені.

Адміністративні штрафи: 510 грн., з яких 0.00 грн. - основного платежу, 510,00грн. - штрафної санкції, 0,00 грн. - пені.

Зазначена заборгованість утворилася в результаті не сплати донарахованих ГУ ДПС у Вінницькій області сум грошового зобов`язання та підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями № , № , № , № , № 5 від 28.08.2019 року, а також карткою особового рахунку платника податків.

Податкові повідомлення-рішення вручені ОСОБА_1 особисто.

Крім того, відповідачу на податкову адресу було направлено податкову вимогу від 20 вересня 2019 року №286296-50 на суму боргу 5640 245,74 грн..

Оскільки відповідач добровільно не погашає борг, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч.4 ст. 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Порядок реалізації права органу державної податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст. 95 ПК України.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України.

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до вимог пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, у випадку, коли рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами адміністративного та судового оскарження не було скасовано і є чинним, такі зобов`язання вважаються узгодженими.

Суд звертає увагу, що податкове зобов`язання, на підставі якого контролюючим органом було заявлено вимогу про сплату боргу є узгодженим, враховуючи те, що відповідачем отримано особисто податкові повідомлення-рішення та відомостей щодо їх оскарження відповідачем до суду не надано.

Отже, узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Судом встановлено, що згідно вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України позивачем надіслано відповідачу податкову вимогу форми "Ф" від 20.09.2019 № 286296-50. При цьому, доказів оскарження податкової вимоги матеріали справи не містять.

Згідно із пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Пунктом 70.7 статті 70 ПК України визначено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Вказана податкова вимога направлена відповідачу за адресою, що міститься у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків та є податковою адресою відповідача.

Підпунктом 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За змістом положень п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стаття 61 ПК України передбачає, що контроль за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів покладено на органи фіскальної служби.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі викладеного, та враховуючи, що дії позивача відповідають вимогам чинного законодавства України, а також приймаючи до уваги факт не надання відповідачем до суду доказів погашення заборгованості або оскарження податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник борг, наявність зазначеної позивачем суми заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України, судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 5 637 454,46 грн. (п`ять мільйонів шістсот тридцять сім тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривень 46 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 04.11.2020 року

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028)

Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна