Справа № 300/176/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/176/20 пров. № А/857/9469/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Смолинця А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Снятинської районної державної адміністрації на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року, прийняте суддею Григорук О.Б. об 11 годині 47 хвилині у місті Івано - Франківську, повний текст складений 06.07.2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Снятинське АТП-12642» до Снятинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,-

встановив:

ТОВ «Снятинське АТП-12642» звернулося до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому, уточнивши позовні вимоги, просило визнати протиправними дії відносно відхилення заяв від 03.12.2019 про продовження строку дії договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських автобусних маршрутах загального користування №17/13/17 Снятин-Новоселиця 1 від 03.03.2017, №17/13/18 Снятин-Новоселиця 2 від 03.03.2017, №17/13/20 Снятин-Русів від 03.03.2017, №17/13/22 Снятин-Хом`яківка від 03.03.2017, №17/13/16 Снятин-Устя, Снятин - Кулачківці від 03.03.2017 та зобов`язати забезпечити за заявами від 03.12.2019 продовження строку дії на 5 років договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на вказаних вище приміських автобусних маршрутах загального користування на 5 років.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 позов задоволено. Визнано протиправною відмову Снятинської районної державної адміністрації в задоволенні заяв ТОВ «Снятинське АТП-12642» від 03.12.2019 про продовження строку дії договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських автобусних маршрутах загального користування: №17/13/17 Снятин-Новоселиця 1 від 03.03.2017, №17/13/18 Снятин-Новоселиця 2 від 03.03.2017, №17/13/20 Снятин-Русів від 03.03.2017, №17/13/22 Снятин-Хом`яківка від 03.03.2017, №17/13/16 Снятин-Устя, Снятин - Кулачківці від 03.03.2017 та зобов`язано забезпечити за заявами товариства від 03.12.2019 продовження строку дії на 5 років вказаних договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських автобусних маршрутах загального користування, з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що позивачем при поданні заяв від 03.12.2019 дотримано вимог абзацу 9 пункту 53 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 03 грудня 2008 року (далі - Порядок № 1081), а твердження відповідача щодо відсутності підстав визначених абзацом 9 пункту 53 Порядку проведення конкурсу є необґрунтованими.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням Снятинська районна державна адміністрація подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що подані позивачем документи ніяким чином не підтверджували інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу. Також зазначено, що з договорів лізингу, наданих позивачем, на підтвердження факту інвестування коштів, випливає, що укладені договори оперативного лізингу транспортних засобів не передбачають передачу автобусів у власність лізингоодержувача (позивача). Тобто факт придбання автобусів, як цього вимагає Порядок, не підтверджений.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, обґрунтування якого співпадають з мотивами судового рішення, та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначається Порядком № 1081, який є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Відповідно до абзацу 9 пункту 53 Порядку №1081, строк дії договору (дозволу) продовжується один раз на п`ять років за рішенням організатора перевезень за наявності заяви автомобільного перевізника - переможця попереднього конкурсу, яку він подає за формою згідно з додатком 7, в якій, зокрема, зазначається інформація про підтверджене інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу, наявності вмотивованих підстав вважати зазначеного автомобільного перевізника таким, що здійснював перевезення за цим маршрутом протягом попереднього періоду без порушення умов укладеного попереднього договору (дозволу).

Договір (дозвіл) може бути достроково розірвано (анульовано) організатором перевезень в частині відносин щодо обслуговування усього (усіх) маршруту (маршрутів) та/або виконання окремих рейсів з підстав, визначених законодавством.

Відповідно до абзацу 1 пункту 55 Порядку № 1081, організатор зобов`язаний: забезпечити за заявою автомобільного перевізника продовження строку дії договору (дозволу), але не більше одного разу і не більше ніж на п`ять років у разі виникнення підстав, визначених абзацом дев`ятим пункту 53 цього Порядку.

В абзаці 2 пункту 29 Порядку № 1081, зазначено, що у разі продовження строку дії договору (дозволу) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник не пізніше ніж за 90 календарних днів до закінчення строку дії договору (дозволу) подає організатору перевезень заяву за формою згідно з додатком 6.

З наведених норм випливає, що організатор перевезень зобов`язаний забезпечити продовження строку дії договору (дозволу), у разі виникнення перевізником певних умов, визначених абзацом 9 пункту 53 цього Порядку, а саме: подання відповідної заяви, підтвердження інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів та наявність підстав вважати перевізника таким, що здійснював перевезення без порушення умов попередньо укладеного договору (дозволу). Крім того, за умовами зазначених норм дія договору продовжується одного разу і не більше ніж на п`ять років, тобто, зазначеними нормами визначено обмеження кількості та граничного строку на який може продовжуватися дія договору.

З матеріалів справи видно, що позивач зареєстрований 02.12.1997 як юридична особа та згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань одним із видів діяльності є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення (код КВЕД 49.31).

Між позивачем та відповідачем було укладено ряд договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на приміських маршрутах загального користування, зокрема договір №17/13/17 від 03 березня 2017 за маршрутом Снятин-Новоселиця-1, договір №17/13/18 від 03 березня 2017 за маршрутом Снятин-Новоселиця-2, договір №17/13/20 від 03 березня 2017 за маршрутом Снятин-Русів, договір №17/13/22 від 03 березня 2017 за маршрутом Снятин-Хом`яківка, договір №17/13/16 від 03 березня 2017 за маршрутом Снятин-Устя, Снятин-Кулачківці.

03 грудня 2019 позивач звернувся до відповідача із заявами про продовження строку дії вказаних договорів (дозволів) з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. В додатках до заяв позивач додав: анкети для продовження строку дії договору (дозволу), відомості про автобуси, які будуть використовуватись на маршруті, відомості про додаткові умови обслуговування маршруту, відомості щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів (а.с.8-32).

Судом першої інстанції зазначено, що заяви від 03 грудня 2019 подані позивачем у визначений законодавством строк, тобто за 90 календарних днів до закінчення строку дії договорів від 3 березня 2017.

Листом від 18 грудня 2019 № 1961/01-28/19, відповідач запропонував подати позивачу підтверджуючі документи, зокрема копії договорів лізингу та копії техпаспортів транспортних засобів. Згідно листа №24 від 23 грудня 2019 вказані документи були надані відповідачу (а.с. 33, 34).

Листом від 03 лютого 2020 № 1996/01-28/15 відповідач повідомив позивача про відхилення заяв ТОВ «Снятинське АТП -12642» про продовження строку дії договорів з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування у зв`язку з відсутністю підстав визначених абзацом 9 пункту 53 Порядку проведення конкурсу (а.с. 67-69).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з тим, що лист відповідача від 03.02.2020 № 1996/01-28/15 не містить жодних обставин, які б свідчили про встановлені факти, які дали б підстави вважати перевізника таким, що здійснював перевезення з порушенням умов попередньо укладеного договору (дозволу). Також відповідач не навів жодних обставин порушення позивачем умов попередньо укладених договорів.

Також, з матеріалів справи видно, що до заяв від 03 грудня 2019 для підтвердження вказаної обставини позивачем додано: відомості щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів, згідно додатку 7 до Порядку, які містили інформацію про обсяг інвестованих коштів, інформацію про транспортний засіб, договір, на підставі якого здійснено інвестування та дані тимчасових реєстраційних талонів (а.с. 12, 17, 22, 27, 32). На вимогу відповідача позивачем додатково надано копії договорів оперативного лізингу та копії тимчасових реєстраційних талонів на транспортні засоби (а.с. 107-136).

Відповідачем зазначено, що договори лізингу та тимчасові реєстраційні талони транспортних засобів, які подані позивачем, не підтверджують належність таких транспортних засобів перевізнику.

Однак, абзацом 9 пункту 53 Порядку № 1081 не передбачено обов`язку заявника щодо підтвердження належності транспортних засобів перевізнику. Вказаним пунктом передбачено підтвердження інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів.

При цьому, відмова відповідача не містить обставин, які б спростовували факт, що зазначені у відомостях транспортні засоби є більш новими/комфортабельними, ніж ті, які попередньо використовувались на даних маршрутах.

Колегія суддів погоджується, що наявні в матеріалах справи договори лізингу з передбаченими умовами сплати лізингових платежів та подальша реєстрація транспортних засобів у сервісних центрах МВС України за позивачем (лізингоодержувачем) і є документами, які підтверджують інформацію, що зазначена у відомостях щодо інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів (а.с.8-32).

При цьому, законодавством не встановлено обмежень щодо обсягів інвестування коштів на придбання більш нових та/або комфортабельних автобусів стосовно тих, які використовувались автомобільним перевізником на об`єкті конкурсу.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Снятинської районної державної адміністрації залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року у справі №300/176/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 02.11.2020