Справа № 275/822/20
Суддя: Лівочка Л. І.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/822/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Лівочки Л.І.,

при секретарі - Дубчак Н.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Брусилів Житомирської області адміністративну справу №275/822/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа: поліцейський 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області сержант поліції Заєць Євгеній Леонідович, про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,

ВСТАНОВИВ:

02.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа: поліцейський 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області сержант поліції Заєць Євгеній Леонідович, про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

Позовні вимоги мотивував тим, що 23 серпня 2020 р. йому поліцейським 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирські області сержантом поліції Заєць Є.Л. було вручено постанову серії ЕАМ № 3024623 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Згідно змісту постанови адміністративне стягнення на нього було накладено за те, що 23.08.2020 р. о 17 годині 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 86 він керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов, чим порушив ч.3 статті 121 КУпАП. За дане правопорушення до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень .

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною з наступних підстав.

Так, згідно статті 35 Закону України « Про дорожній рух» передбачено, що транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті. Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

-легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні

засоби - незалежно від строку експлуатації;

-легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль ЗА3 110557 НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності має повну масу 1190, не використовується ним для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, а тому автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю відповідно до вимог пп. 1,2 ч. 2 ст. 35 Закону України « Про дорожній рух», і тому притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним.

Просив скасувати складену стосовно нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладення штрафу.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що позов не визнає з наступних підстав. Згідно з постановою серії ЕАМ № 3024623 від 23.08.2020р. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП. Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови 23.08.2020 р. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "ЗАЗ 110557", д.н.з. НОМЕР_1 , який підлягає обов`язковому технічному контролю та вчасно його не пройшов, чим порушив п.п. 31.3. б ПДР України.

Згідно ПДР України, а саме п.п. 31.3. б: забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: б) якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Згідно ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

- легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

- технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті. Порядок проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів, зареєстрованих іншими уповноваженими державними органами, затверджує Кабінет Міністрів України за поданням цих органів.

У даному випадку водій керував транспортним засобом марки "ЗАЗ 110557", д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є вантажним автомобілем, з повною масою 1190 , та зі строком експлуатації більше двох років - тому даний транспортний засіб має проходити обов`язковий технічний контроль.

Частина 3 ст. 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В подальшому інспектор роз`яснив позивачу його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Він відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Постанову у справі про адміністративне правопорушення було оголошено йому негайно після закінчення розгляду справи. Позивача ознайомлено зі змістом винесеної постанови та роз' яснено порядок оскарження постанови та строки сплати штрафу. Тому позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах.

Відповідач звертає увагу, що хоч Кодексом адміністративного судочинства України і покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень на відповідача, однак це не може розумітися таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Доводи адміністративного позову обґрунтовані виключно посиланням на формальні підстави для скасування спірної постанови, проте такі не підтверджені жодним належним і допустимим доказом.

Відповідачем не допущено під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття і складення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування. Підстав для умисного спотворювання обставин події у поліцейського, котрий не мав жодних відносин із позивачем, а виконував обов`язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не було. Доказів щодо фіктивності або недійсності постанови про адміністративне правопорушення, неправомірності дій інспектора позивачем не надано.

Відповідач вважає, що обставини зазначені в адміністративному позові не відповідають дійсності, позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до національного законодавства та практики ЄСПЛ в справах «Танрікулу проти Туреччини» і «Ґюль проти Туреччини» та інших відповідач використав і вичерпав усі необхідні засоби доказування для фіксування події правопорушення. Правовими актами, що регулюють спірні відносини не передбачено для відповідача використання засобу доказування, який би ним не був використаний. Судом не встановлено тієї обставини, що позивач звертався до відповідача із клопотанням заслухати його свідків чи оглянути докази, які б спростовували фіксування правопорушення відповідачем.

Відповідачем з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих йому повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно. Навпаки, відповідно до п. 2 ст. 86 КАС України ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Пояснення позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не вказують на неправомірність дій відповідача. Однак суд не є засобом для сторін та не толерує зловживання ними правами.

Відповідач просив відмовити в задоволені позову за безпідставністю.

В суді позивач позовні вимоги підтримав та показав, що 23 серпня 2020 р. поліцейський вручив йому постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за те, що він 23.08.2020 р. в 17 годині 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 86 керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, та своєчасно його не пройшов. За дане правопорушення на нього накладено штраф у розмірі 340 гривень. Позивач просив позов задовольнити, оскільки його автомобіль марки "ЗА3 110557" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить йому на праві власності має повну масу 1190 кілограм та не використовується ним для перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку, про що підтерджує свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Представник відповідача до суду не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволені позову з підстав наведених у відзиві на позов.

Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про датьу, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив..

Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення, серія ЕАМ № 3024623 від 23 серпня 2020 р., винесеною поліцейським 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирські області сержантом поліції Зайцем Є.Л. на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що він 23.08.2020 р. о 17 годині 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 86 керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю та своєчасно його не пройшов.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху ( ч.5, 6 ст. 121, ч.6 ст.126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено та й сам позивач не заперечував, що він 23.08.2020р. на а/д Київ-Чоп керував автомобілем марки "ЗА3 110557" д.н.з. НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки "ЗАЗ 110557" д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , є загальним вантажним автомобілем з повною масою 1190 .

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

-легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

- легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

-технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України";

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортнспеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем суду не надано доказів протиправності та незаконності оскаржуваної постанови.

Відповідачем в суді надано відзив про подію, яка відбулася 23.08.2020 року, відповідно до якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що він 23.08.2020 р. в 17 годин 25 хвилин на автодорозі Київ-Чоп 86 керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, та своєчасно його не пройшов, була складена особою, яка має право на складання такої постанови. Адміністративне стягнення накладено на позивача в межах санкцій, передбачених ч.3 ст. 121 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що особою, яка склала оскаржувану постанову, доведено факт її правомірності та законності, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.ст. 121, 222, 246,251 КУпАП та керуючись ст. ст. 9, 77, 78, 241-246, 257, 286,295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, третя особа: поліцейський 1 батальйону 1 роти УПП в Житомирській області сержант поліції Заєць Євгеній Леонідович, про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування - відмовити.

На рішення може бути подано аапеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адмінстративного суду безпосередньо або через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення, яке складено 04.11. 2020 року.

.

Суддя Л.І Лівочка