Справа № 520/7497/2020
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р. Справа № 520/7497/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Укрбалпром" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 (суддя Біленський О.О., м. Харків) по справі № 520/7497/2020

за позовом Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк"

до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича треті особи Приватне підприємство "Укрбалпром" , Товариство з обмеженою відповідальністю "Васищевський завод рослинних олій"

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича, треті особи: Приватне підприємство "Укрбалпром" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Васищевський завод рослинних олій", в якому просить суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича з накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищевський завод рослинних олій" згідно постанови про арешт майна боржника від 11 березня 2020 року ВП № 61527918 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича звільнити з-під арешту нерухоме та рухоме майно боржника за переліком.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що між позивачем та ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" укладені Кредитний договір №КНА-ТФ-6854 від 19.09.2019 року та Кредитний договір № КНА-Кл-6855 від 19.09.2019 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами, між позивачем та ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" було укладено іпотечний договір №КНА-ІП-РМ-6854-6855/1 від 19.09.2019 р. (іпотека нерухомого майна без видачі заставної та застава рухомого майна). Обтяження зазначеного майна іпотекою та заставою у відповідності з вимогами чинного законодавства зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивачу стало відомо, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 11.03.2020 року №61527918 про арешт майна боржника накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищевський завод рослинних олій". Зазначений арешт порушує права АТ «ПУМБ», оскільки Банк не є учасником виконавчого провадження № 61527918 та, відповідно, не наділений правами, наданими Законом України «Про виконавче провадження» сторонам виконавчого провадження, у зв`язку з чим не має можливості контролювати хід виконавчого провадження, оскаржувати оцінку арештованого майна, призначення торгів, інші дії державного виконавця. Також, оскільки АТ «ПУМБ» не є стягувачем у виконавчому провадженні, то він позбавлений права прийняти у власність нереалізоване на прилюдних торгах майно боржника у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Крім того, зазначеними арештами порушується право Банку на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог в позасудовому порядку. Представник позивача зазначив, що відсутня жодна з підстав, передбачених ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» для звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, а відтак і накладення арешту на зазначене майно. З огляду на викладене, позивач вважає дії відповідача з накладання арешту на майно боржника, яке перебуває в іпотеці/заставі АТ «ПУМБ», незаконними (протиправними), у зв`язку з чим зазначене майно підлягає звільненню з-під арешту, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 року позовні вимоги було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, третя особа подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Близнюкова Ю.В перебуває виконавче провадження №61527918 з примусового виконання наказу №922/3774/19, виданого 10.02.2020 року Господарським судом Харківської області, про стягнення з ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" на користь ПП "Укрбалпром" суми заборгованості в розмірі 12464887,95 грн.

В ході здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №61527918 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. було винесено постанову про арешт майна боржника від 11.03.2020 року, накладено арешт на все майно боржника, окрім переліка майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у межах суми звернення стягнення 13711376,75 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що 12.03.2020 року за номером запису про обтяження 35895137 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. зареєстровано обтяження всього нерухомого майна ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" в межах виконавчого провадження ВП №61527918 на підставі постанови про арешт майна боржника від 11.03.2020 року.

Окрім цього, згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. 12.03.2020 року за №27576040 зареєстровано обтяження всього рухомого майна ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" в межах виконавчого провадження ВП №61527918 на підставі постанови про арешт майна боржника від 11.03.2020 року.

З наявних матеріалів справи вбачається, що частина майна ТОВ "Васищевський завод рослинних олій", на яке постановою приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 11.03.2020 року ВП №61527918 накладено арешт, забезпечує виконання грошових зобов`язань ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" перед АТ "ПУМБ".

Колегією суддів встановлено, що між позивачем та ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" укладені Кредитний договір №КНА-ТФ-6854 від 19.09.2019 року та Кредитний договір №КНА-Кл-6855 від 19.09.2019 року (надалі - Кредитні договори).

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитними договорами, між позивачем та ТОВ "Васищевський завод рослинних олій" було укладено Іпотечний договір №КНА-ІП-РМ-6854-6855/1 від 19.09.2019 р. (іпотека нерухомого майна без видачі заставної та застава рухомого майна), відповідно до умов якого предметом іпотеки за цим договором є нерухоме та рухоме майно, а саме:

- нежитлові будівлі, загальна площа: 895 кв.м., адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, складові частини об`єкта нерухомого майна: нежитлова будівля, літ. "К-1" силос зберігання насіння соняшника, загальна площа 649,5 кв.м., в тому числі літ. "к1" - вхід до підвалу (тунелю), літ. "к" - тунель (підвал); нежитлова будівля, літ. "И-3" - вузол очищення: загальна площа: 167.4 кв.м., в тому числі літери: "и" - площадка; "и1" - площадка; "и2" - опора; "и3"-опора; "и4"- опора; "и5"-опора; "и6" - опора; "и7" - опора; "и8"- опора; "и9" - галерея; "и10"- ганок; нежитлова будівля, літ. " 3-1" - вузол авторозвантажування, загальна площа: 78,1 кв.м., в тому числі літери: "Зп" - підвал; "з" - площадка; "з1" - пандус; "з2" - пандус; "з3" - ганок (на металевій конструкції);

- нежитлові будівлі, адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51, опис: літ. "А-1/2" - виробничий корпус, загальною площею 3574,9 кв.м. в тому числі складові частини: літ. "Ап"- підвал, літ. "А3-1" - прибудова, літ. "А4-1" - прибудова, літ. "А6-2" - прибудова, літ. "а" - навіс, літ. "а2" - ганок, літ. "а3" - балкон, літ. "а4" - пандус, літ. "а5" - пандус; літ. "В-1" - котельня, загальною площею 309,40 кв.м.; літ. "Ж-1" - вагова, загальною площею 9,7 кв.м.; літ. "Е-1" - прохідна, загальною площею 13.3 кв.м.; літ. "Д-1" - ангар, загальною площею 571,1 кв.м.;

- силос зберігання насіння соняшника літ. "Л-1"; пожежні резервуари №1, №2, в тому числі літ. "л" - тунель (підвал), загальна площа: 724,7 кв.м., адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд.13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 251;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :00:004:0069, площа: 1,6508 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для обслуговування виробничої бази, адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51;

- нежитлова будівля літ. "А-1" (будівля охорони), загальна площа: 7.7 кв.м., в тому числі складові частини: літ. "а" - ганок, літ. "а-1" - ганок, адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 14а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51;

- нежитлові будівлі, адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 14а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251, опис: літ. "Б-1-2" - маслоекстракційний цех, загальна площа 418,7 кв.м.; літ. " 1" - підземний склад, загальною площею 79,0 кв.м.; літ. № 2 - силос шрота, загальна площа 89.3 кв.м.; літ. № 3 - норійна вежа, площа 11,0 кв.м.;

- об`єкти незавершеного будівництва: будівля для розташування технологічного вузла літ. "В- 7" та силос № 4, адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 14а, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 251;

- земельна ділянка, кадастровий номер: :00:004:0080, площа: 0.4434 га, цільове призначення: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Адреса: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 14а. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 51;

- устаткування, обладнання для виробництва соняшникової олії, зазначене в п. 2.1.1.9 Іпотечного договору № КНА-ІП-РМ-6854-6855/1 (іпотека нерухомого майна без видачі заставної та застава рухомого майна) від 19.09.2019 року, заставною оціночною вартістю 31 524 219,00 грн. (тридцять один мільйон п`ятсот двадцять чотири тисячі двісті дев`ятнадцять гривень 00 копійок), розташоване за адресою: Харківська обл., Харківський р., смт. Васищеве, вул. Овочева, буд. 13, буд. 14а.

З наявних матеріалів справи вбачається, що обтяження зазначеного майна іпотекою та заставою у відповідності з вимогами чинного законодавства було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Таким чином, АТ "ПУМБ" є іпотекодержателем та заставодержателем майна, на яке постановою приватного виконавця Близнюкова Ю.В. від 11.03.2020 року накладено арешт.

Позивач не погодився із такими діями та постановами відповідача та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що в частині накладення арешту на майно боржника, що перебуває в іпотеці та заставі AT "Перший український міжнародний банк", приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем не було дотримано вимоги ч.1 ст. 51 та ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження".

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Так, згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі по тексту - Закон №1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з вимогами ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Спірні правовідносини склались з приводу правомірності дій приватного виконавця з накладення арешту на майно боржника та зобов`язання звільнити з-під арешту нерухоме та рухоме майно боржника.

Колегією суддів встановлено, що Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" не є стороною виконавчого провадження ВП № 61527918, в межах якого приватним виконавцем вчинялись оскаржувані дії.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що постановою Верховного Суду від 13.05.2020 року по справі №320/6459/19 визначено, що оскільки Господарським процесуальним кодексом України не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, то відповідно до частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі № 815/2255/16 та від 27 березня 2019 року в справі № 823/359/18, від 05 червня 2019 року в справі № 917/2267/14, від 03 липня 2019 року в справі № 826/14603/17 та ін.

Частиною 2 статті 14 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.3 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Відповідно, заставодержатель є особою, яка залучається до проведення виконавчих дій у порядку, встановленому цим Законом, відтак, даний спір належить розглядати в порядку, визначеному ст.287 КАС України та при розв`язанні спору слід виходити з положень Закону України "Про виконавче провадження", згідно зі ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, відповідно до статті 74 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця можуть бути оскаржені особами, які не є сторонами такого виконавчого провадження, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, а тому доводи апеляційної скарги щодо того, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, колегією суддів відхиляються.

Щодо суті спірних правовідносин колегія суддів зазначає, що в силу приписів Закону 1404-VIII виконавець повинен вчиняти виконавчі дії з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження", а також відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями п.1 ч.1 ст.10 Закону визначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 48 Закону 1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Статтею 56 Закону 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Статтями 575, 577 ЦК України визначено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки щодо зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Статтею 4 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Особливості звернення стягнення на заставлене нерухоме майно визначено також положеннями Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчих дій) встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

З аналізу вказаної статті Закону 1404-VIII вбачається, що виконавець може звернути стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями за сукупності умов, визначених ч. 1 ст. 51 вказаного Закону. Відсутність хоча б однієї з вказаних умов, встановлених ч. 1 ст. 51 Закону, унеможливлює звернення стягнення на заставлене майно боржника. Приватний виконавець не може діяти на власний розсуд у цьому випадку.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 910/7221/17 та в Постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 640/7964/19.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме Іпотечним договором №КНА-ІП-РМ-6854-6855/1 від 19.09.2019 р., інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна підтверджується, що частина майна ТОВ "Васищевський завод рослинних олій", на яке оскаржуваною постановою відповідача накладено арешт в межах виконавчого провадження ВП61527918, перебуває в іпотеці та заставі AT "Перший український міжнародний банк".

При цьому, з наявних матеріалів справи вбачається, що AT "Перший український міжнародний банк" відмовив приватному виконавцю у наданні згоди щодо звернення стягнення на заставлене майно, що не було взято до уваги приватним виконавцем.

Відносно тверджень позивача про порушення Приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. при винесенні оскаржуваних постанов вимог ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", колегією суддів встановлено таке.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Частиною 5 ст. 56 Закону передбачено, що про проведення опису майна боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

Таким чином, положеннями чинного законодавства передбачено, що арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису, який в силу ч. 5 ст. 56 Закону здійснюється безпосередньо самим виконавцем.

Отже, законодавцем встановлено певний порядок накладення арешту на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, а саме - для накладення арешту на таке майно боржника необхідним є виявлення рухомого майна безпосередньо виконавцем та здійснення його опису.

В свою чергу, винесення виконавцем постанови про накладення арешту без додержання процедури накладення арешту належного боржнику рухомого майна, що не підлягає державній реєстрації, а саме за відсутності проведення опису, є порушенням вимог абз.2 ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладено в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 910/7221/17, постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 910/1434/15-г, постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №922/695/16.

Враховуючи вищенаведене, оскільки станом на момент винесення постанови про арешт майна боржника від 11 березня 2020 року ВП №61527918 відповідачем не було здійснено опис такого арештованого рухомого майна боржника (устаткування, обладнання та іншого рухомого майна, часток в статутному капіталі та корпоративні (майнові) права), доказів зворотнього матеріали справи не містять, то така постанова винесена відповідачем з порушенням вимог ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження".

У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» судам роз`яснено, що у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскільки під час вчинення дій приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича з накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Васищевський завод рослинних олій" згідно постанови про арешт майна боржника від 11 березня 2020 року ВП № 61527918, в частині накладення арешту на майно боржника, що перебуває в іпотеці та заставі AT "Перший український міжнародний банк", приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем не було дотримано вимоги ч.1 ст. 51 та ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", то вказані дії відповідача є протиправними, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Укрбалпром" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 по справі № 520/7497/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко