Справа № 826/15180/18
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Чаку Є.В.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗ-ТОРГ" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗ-ТОРГ" про стягнення суми штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача до Державного бюджету України суми штрафу 8500 грн, згідно із постановою про накладення штрафних санкцій від 02.02.2018 №10

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для стягнення спірних коштів відсутні.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Також позивач просить розгляд апеляційної скарги здійснювати в судовому засіданні.

У свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що визначені у частині першій статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) умови є самостійними та не залежними один він одного для цілей застосування судом апеляційної інстанції письмової процедури розгляду спору. Тобто, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) є безпосередньою підставою для можливості застосування письмового провадження незалежно від наявності чи відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до частини другої статті 311 КАС якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Водночас, з огляду на положення частин першої та четвертої статті 308 КАС, у суду відсутні підстави вважати необхідним розгляд справи здійснювати у судовому засіданні. Відповідних обставин судом апеляційної інстанції встановлено не було. Наявні в матеріалах справи та зібрані судом першої інстанції докази дають змогу у повній мірі встановити необхідні обставини справи та правильно вирішити спір.

Тому, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів не вбачає підстав для призначення її розгляду у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що за результатами проведеної Головним управлінням Держпродспоживслужби в м. Києві перевірки ТОВ «Хоз-Торг» складено акт перевірки характеристик продукції від 23.01.2018 №000091, а також протокол від 23.01.2018 №000091 про виявлене(і) порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції».

За результатами розгляду справи позивачем винесено постанову від 02.02.2018 №10, якою на ТОВ «Хоз-Торг» накладено штраф у сумі 8500 грн.

Відповідачем вказаний штраф у встановлений 15-денний строк сплачено не було, у зв`язку із чим позивачем подано позов до суду.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що нормами Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено обов`язок суб`єкта господарювання сплатити накладений на нього штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відповідного рішення, що відповідачем зроблено не було, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 та частиною третьою статті 29 цього Закону), - у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом періоду від одного року до трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною шостою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачено, що справи про накладення штрафів за порушення, визначені цією статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції.

Кожний штраф оформляється окремою постановою.

Постанова надсилається суб`єкту господарювання не пізніше наступного робочого дня за днем її оформлення.

Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку.

Суб`єкт господарювання має право оскаржити рішення органу ринкового нагляду про накладення штрафу до керівника органу ринкового нагляду, а також у судовому порядку. У разі оскарження рішення у суді суб`єкт господарювання сплачує штраф після прийняття відповідного рішення керівником органу ринкового нагляду або судом.

Положеннями частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Щоб адміністративний позов був прийнятий до провадження судом першої інстанції, позивачу необхідно дотримуватись порядку подання позовної заяви в межах реалізації права на звернення до суду та кореспондуючого права на повноважний суд з урахуванням положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Положеннями частини другої статті 122 КАС встановлено різні строки звернення до адміністративного суду для суб`єктів владних повноважень та для інших осіб.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Абзацом другим частини другої статті 122 КАС визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку про те, що положеннями пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС законодавцем врегульовано підставу для повернення позовної заяви позивачеві у випадку порушення процесуальних строків, а саме - коли суб`єкт владних повноважень подав позовну заяву із вимогою про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, до закінчення строку встановленого у частині другій статті 122 КАС.

При цьому, у розумінні положень пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці першому частини другої статті 122 КАС.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 26 лютого 2019 року по справі № 826/14908/18.

Таким чином, позивач у даній справі наділяється правом на звернення до суду із даним позовом у разі: несплати штрафу у добровільному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання постанови та після закінчення шестимісячного строку оскарження цієї постанови - протягом наступних трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було винесено постанову, якою на відповідача накладено штраф у розмірі 8 500 грн. Вказану постанову отримано відповідачем 21.02.2018, що підтверджується відмоткою про її отримання (а.с. 16).

Протягом встановленого частиною шостою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» п`ятнадцятиденного строку відповідач визначений постановою штраф не сплатив. Вказану постанову у встановлений законом строку оскаржено також не було.

З огляду на це, у позивача 21.08.2018 виникло право у строк до 21.12.2018 звернутися до адміністративного суду із позовом про стягнення накладеного штрафу.

З матеріалів справи вбачається, що позов направлений до суду першої інстанції 13.09.2018, тобто у межах строку звернення до адміністративного суду. З огляду на це, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність підстав для залишення позову без розгляду у зв`язку із пропуском строку його подання.

Відхиляються колегією суддів також і доводи апеляційної скарги щодо порушення строку накладення на відповідача штрафу та порушення позивачем порядку проведення перевірки, за результатами якої було винесено відповідну постанову.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Колегія суддів наголошує, що предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини факту прийняття рішення про накладення на відповідача штрафу та невиконання обов`язку відповідачем зі сплати цього штрафу.

Правомірність проведення перевірки, правомірність накладення штрафу та винесення відповідної постанови не є предметом даного спору та не входить предмету доказування у даній справі.

З огляду на це, беручи до уваги, що постанова про накладення штрафу може бути окремим предметом судового розгляду, оскільки відповідачем не заявлялося вимог про її скасування (у тому числі в порядку подання зустрічного позову), то суд не вправі надавати оцінку правомірності проведення перевірки та рішенню про накладення штрафу на відповідача.

Інших обставин, які б свідчили про безпідставність позовних вимог та винесеного судом першої інстанції рішення про їх задоволення скаржник не навів.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

У свою чергу, скаржник в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що ухвала про порушення судом першої інстанції провадження у справі йому не надходила. Дослідивши матеріали справи судом апеляційної інстанції також не встановлено повідомлення судом першої інстанції відповідача про розгляд справи.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 317 КАС порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки судом першої інстанції, порушено норми процесуального права, не здійснено повідомлення відповідача про розгляд справи, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗ-ТОРГ" задовольнити частково.

Скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗ-ТОРГ" про стягнення суми штрафу задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хоз-Торг» (, адреса: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, 9, кім. 81) до Державного бюджету України штраф у розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот гривень) згідно постанови про накладення штрафу від 02.02.2018 №10.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Є.В. Чаку

Суддя І.В. Федотов