Справа № 140/13341/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/13341/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Алекмір» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекмір» (далі ТзОВ «Алекмір») звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі ДПС України), Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС Волинській області) про визнання протиправними та скасування рішень комісії ГУ ДПС у Волинській області №1828677/38410173 від 12.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.08.2020, №1843523/38410173 від 17.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.08.2020, №1874579/38410173 від 27.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 11.08.2020, зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.08.2020 №№1, 2, від 11.08.2020 №4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем відповідно до статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) було складено в електронній формі та відправлено на реєстрацію в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 03.08.2020 №№1, 2, від 11.08.2020 №4. Відповідно до квитанцій від 10.08.2020, 12.08.2020, 19.08.2020 реєстрацію зазначених податкових накладних зупинено на підставі підпункту 201.16 статті 201 ПK України із зазначенням наступної причини: відсутність коду УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1205 в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН).

З метою реєстрації зупиненої податкової накладної позивачем було надано на розгляд комісії регіонального рівня документи, що підтверджують наявність товару та факт його поставки, а надалі комісії центрального рівня разом зі скаргами - документи, що підтверджують факт оплати товару покупцем, що однак не призвело до реєстрації податкових накладних через непослідовну позицію контролюючих органів.

Позивач окремо зазначає, що в межах даної господарської операції з поставки товару на підставі того ж договору №2007/99862 від 20.07.2020 було здійснено відвантаження товару, в зв`язку з чим товариством складено та подано для реєстрації податкову накладну від 30.07.2020 №1, яку згодом, після подання аналогічних пояснень та копій документів, зареєстровано комісією регіонального рівня, що свідчить про відсутність обґрунтованих сумнівів правомірності даної господарської операції у відповідачів.

Товариство не погоджується з оскаржуваними рішеннями та вважає їх необґрунтованими, оскільки в квитанції про реєстрацію податкової накладної не зазначено які саме копії документів (за вичерпним переліком) пропонується надати позивачу, які були б достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Таким чином позивач вважає, що під час зупинення реєстрації податкових накладних застосовано критерії ризиковості здійснення операцій до податкових накладних, що не відповідає пункту 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Відповідачі у поданому суду відзиві на позовну заяву від 02.10.2020 позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що оскаржувані рішення прийняті правомірно у зв`язку із недолученням позивачем до первинних документів розрахункових документів та/або банківських виписок, хоча умовами договору від 20.07.2020 №2007/99862 передбачено обов`язок покупця провести розрахунок з продавцем шляхом оплати 80% вартості кожної конкретної партії товару після його поставки та отримання покупцем оригіналів видаткової накладної та електронної податкової накладної. Крім того, відповідачі вказують, що в матеріалах справи наявні ТТН, оформлені до моменту оформлення податкових та видаткових накладних від 23.07.2020, 25.07.2020, 04.08.2020, 05.08.2020, однак пояснень щодо таких розбіжностей в датах позивачем надано не було.

09.10.2020 представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якого останнім надано додаткові пояснення, а саме:

- позивачем не надавались до комісії регіонального рівня розрахункові документи оскільки 1) вказаний обов`язок не вбачався з причин зупинення реєстрації податкових накладних, 2) такий обсяг документів є надмірним, 3) платник податків технічно обмежений поданням великого обсягу інформації засобами електронного зв`язку, 4) з метою реєстрації податкової накладної від 11.08.2020 №4 копії платіжних доручень на оплату товару були долучені, однак це не стало підставою для такої реєстрації, 5) фактично відповідач оцінює господарські відносини між сторонами договору поставки щодо порядку та строків виконання договірних зобов`язань, а не здійснює адміністративні функції;

- ТТН підтверджують перевезення товару саме на зерновий склад до моменту його реалізації і після його доставки на склад здійснювалось зберігання та доведення до товарних кондицій, докази про що надані позивачем.

У своєму запереченні на відповідь на відзив від 13.10.2020 представником відповідачів наведено обґрунтування аналогічні з обґрунтуваннями, викладеними в у відзиві на позов від 02.10.2020.

Також суд зазначає, що відзив на позов від 02.10.2020 містив також у прохальній частині клопотання про розгляд справи за участі представників відповідачів, однак в зв`язку з відсутністю жодної мотивації такого клопотання, останнє судом по суті не розглядалось.

Дослідивши подані суду письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що між ТзОВ «Алекмір» (Продавець) та ТзОВ «Волинь-Зерно-Продукт» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу субпідряду від 20.07.2020 №2007/99862, відповідно до якого Продавець зобов`язується продати у власність Покупця зернові та олійні культури врожаю 2020 року, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно оплатити його в порядку та на умовах, передбачених даним договором (а.с.118-122).

Згідно з видатковими накладними №13 від 03.08.2020, №14 від 03.08.2020, №16 від 11.08.2020, специфікаціями до договору №13 від 03.08.2020, №14 від 03.08.2020, №16 від 11.08.2020 та на підставі підписаних актів приймання-передачі №ВЗПСК000146 від 03.08.2020, №ВЗПСК000149 від 03.08.2020, №ВЗПЛК000586 від 11.08.2020, Продавцем передано Покупцю 3 партії товару (ріпаку вищого класу 2020 року власного виробництва) відповідно, а саме: 103,555 т на загальну суму 1 242 660грн. (в т.ч. ПДВ 207 110грн.), 173,389 т на загальну суму 2 080 668грн. (в т.ч. ПДВ 346 778грн.), 318,35 т на загальну суму 4 106 715грн. (в т.ч. ПДВ 684 452грн.50коп.)

Відповідно до вимог статті 201 ПК України позивачем було сформовано податкові накладні від 03.08.2020 №№1, 2, від 11.08.2020 №4 та їх подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із квитанціями від 10.08.2020, 12.08.2020, 19.08.2020 реєстрацію вказаних податкових накладних зупинено, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН слугувала відсутність кодів УКТЗЕД/ДКПП товарів/послуг 1205, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються, а також обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН (а.с.25, 40, 56).

На виконання вимог контролюючого органу, позивачем направлено на адресу податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів з наданням відповідних пояснень та копій документів в підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, а саме:

- копію довідки від 30.06.2020 №48 про те, що позивач орендує та використовує у 2020 році землі площею 4747,6169 га для обробітку та вирощування сільськогосподарських культур на території Підлозцівської сільської ради;

- копію довідки від 20.07.2020 №982 про оренду та використання у 2020 році земель площею 62,0829 га для обробітку та вирощування сільськогосподарських культур на території Боратинської сільської ради;

- копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2020 року №4-сг;

- копію звіту про збирання врожаю сільськогосподарських культур від 01.08.2020 форми №37-сг;

- копію повідомлення форми 20-ОПП від 07.07.2020;

- копію повідомлення форми 20-ОПП від 09.07.2020;

- копії ТТН, що підтверджують перевезення товару на зерновий склад;

- копію договору складського зберігання Вз№2007/99859 від 20.07.2020 з актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №76 від 03.08.2020 та актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №1349 від 31.07.2020 (щодо ПН від 03.08.2020 №№ 1, 2), актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №738 від 11.08.2020 (щодо ПН №4 від 11.08.2020);

- копії платіжних доручень від 17.08.2020 №27, від 13.08.2020 №1491, від 19.08.2020 №221, від 18.08.2020 №158 (щодо ПН від 11.08.2020 №4);

- копію договору купівлі-продажу №2007/99862 від 20.07.2020 наступними документами: щодо ПН від 03.08.2020 №1 специфікація №13 від 03.08.2020, видаткова накладна від 03.08.2020 №13, акт приймання-передачі №ВЗПСК000146 від 03.08.2020, довіреність на отримання ТМЦ №32 від 03.08.2020; щодо ПН від 03.08.2020 №2 - специфікація №14 від 03.08.2020, видаткова накладна від 03.08.2020 №14, акт приймання-передачі №ВЗПСК000149 від 03.08.2020, довіреність на отримання ТМЦ №32 від 03.08.2020; специфікація №16 від 03.08.2020, видаткова накладна від 03.08.2020 №16, акт приймання-передачі №ВЗПЛК000586 від 11.08.2020, довіреність на отримання ТМЦ №236 від 11.08.2020;

Проте, рішеннями Комісії ГУ ДПС у Волинській області №1828677/38410173 від 12.08.2020, №1843523/38410173 від 17.08.2020, №1874579/38410173 від 27.08.2020 про відмову у реєстрації податкових накладних від 03.08.2020 №№1, 2, від 11.08.2020 №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних з підстави ненадання платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів та або/банківських виписок з особових рахунків (а.с. 21, 36, 52)

Рішення про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1828677/38410173 від 12.08.2020, №1843523/38410173 від 17.08.2020, №1874579/38410173 від 27.08.2020 було оскаржено позивачем в адміністративному порядку до ДПС України, однак рішеннями від 21.08.2020 №44635/38410173/2, від 27.08.2020 №45669/38410173/2, від 03.09.2020 №47796/38410173/2 скарги залишено без задоволення з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, позивач звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755VI (далі ПК України) є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10. статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, серед іншого, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165, платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

За правилами пункту 6 Порядку № 1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом сьомим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).

Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України Про електронні документи та електронний документообіг, Про електронні довірчі послуги та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.

За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).

Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.

Пунктом 7 Порядку №1165 визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку №1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку №1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).

Відповідно до отриманих платником податків рішень комісії регіонального рівня операції, відображені у податкових накладних від 03.08.2020 №№1, 2, від 11.08.2020 №4 відповідають пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Критерії ризиковості здійснення операцій оформлені у вигляді Додатку №3 до Порядку №1165.

Відповідно до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Так, в отриманих позивачем квитанціях контролюючий орган вказав на те, що для реєстрації податкової накладної коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1205, відсутні в таблиці даних платника ПДВ, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, чого вимагає пункт 11 Порядку №1165.

Однак, відсутність у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку №1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Зокрема, контролюючим органом не наведено обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість таких квитанцій.

Отже, квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не відповідають вимогам, що встановлені до них пунктом 11 Порядку №1165 в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (их) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Окрім того, у квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку №1165.

Відповідно до пункту 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно пункту 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

На підтвердження реальності здійснення господарської операції, позивачем подані пояснення з підтверджуючими документами.

Разом з тим, суд, в межах даної спірної ситуації, звертає увагу на те, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкових накладних фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. Тому і суд за результати розгляду цієї справи не робить висновків щодо реальності господарських операцій за участю позивача, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для реєстрації податкової накладної.

Таким чином, зважаючи на наявність достатніх документів для спростування сумнівів щодо ризиковості здійснення операцій, та на те, що наданих контролюючому органу документів було достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Що стосується факту надання позивачем доказів на підтвердження проведення оплати за поставлений згідно з накладними №№1, 2 від 03.08.2020 товар не під час розгляду питання реєстрації вказаних накладних комісією регіонального рівня, а одночасно з поданням скарг на її рішення, суд зазначає наступне.

Дійсно, відповідно до пункту 3.6 Договору Покупець зобов`язується провести розрахунок з Продавцем товару шляхом оплати 80% вартості кожної конкретної партії товару після поставки товару та отримання Покупцем оригіналів наступних документів від Продавця: а) видаткової накладної на відповідну кількість товару, виписану на ім`я Покупця; б) електронної податкової накладної на відповідну вартість поставленого товару, заповненої у відповідності до діючого податкового законодавства України. Решта 20% вартості кожної конкретної партії оплачується Продавцеві Покупцем після реєстрації податкової накладної відповідно до чинного законодавства. Підтвердженням реєстрації податкової накладної є Квитанція №2 про реєстрацію податкової накладної в електронній формі, копія якої надається Продавцем для Покупця.

Разом з тим, відповідно до пункту 3.5 вказаного Договору днем оплати вважається дата списання грошових коштів з банківського рахунку Покупця на користь Продавця.

Докази про проведення розрахунків за поставлений товар були надані як відповідачам, так і суду для долучення до матеріалів справи (заключна виписка за період з 03.08.2020 по 13.08.2020, копії платіжних доручень від 13.08.2020, 17.08.2020, 18.08.2020, 19.08.2020 а.с.134-137).

Крім того, позивачем до своїх пояснень комісії регіонального рівня щодо реєстрації податкової накладної №4 від 11.08.2020 були долучені розрахункові документи, однак останні не були жодним чином враховані при прийнятті оскаржуваного рішення №1874579/38410173 від 27.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 11.08.2020, що свідчить про непослідовність як висновків контролюючого органу, так і обставин, що були/ не були взяті до уваги при розгляді питання про реєстрацію податкових накладних.

Недотримання умов п.3.6 Договору купівлі-продажу від 20.07.2020 судом розцінюється як порушення договірних зобов`язань між сторонами такого договору, що, однак, жодним чином не впливає на правомірність відмови контролюючого органу здійснити реєстрацію податкових накладних в зв`язку з такою обставиною. Датою виникнення податкових зобов`язань було відвантаження товару згідно з видатковими накладними та підписання тристороннього акту прийому-передачі.

Крім того, судом не взято до уваги посилання відповідачів на розбіжності у датах ТТН та датах податкових накладних, оскільки такі ТТН дійсно стосувались доставки товару на зерновий склад відповідно до умов договору складського зберігання Вз№2007/99859 від 20.07.2020.

Суд вважає, що надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства були достатніми для реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, водночас обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію в ЄРПН, судом не встановлено.

Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні ТзОВ «Алкмір» від 03.08.2020 №№1, 2, від 11.08.2020 №4 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги повністю, тому на користь позивача слід пропорційно стягнути сплачений ним судовий збір у сумі 6 306 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів по 3 153грн. з кожного.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 8000 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у сумі 8 000 грн. позивачем до матеріалів справи надано: договір про надання правової допомоги від 28.08.2020, рахунок-фактуру № 2-к 000000100 від 08.09.2020 на суму 8 000 грн.; попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000грн.; акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2-000000100 від 08.09.2020 загальною вартістю 8 000грн., копію платіжного доручення №1035 від 09.09.2020 про сплату позивачем представнику - адвокату Крючкову В.О. 8 000грн. оплати за послуги правової допомоги; ордер серії АС №1009218 від 28.08.2020, копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю.

Згідно з частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин 6,7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами; обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У відзиві на позов представник відповідачів заперечив проти заявленої суми правничої допомоги, яка підлягає стягненню, оскільки така сума є завищеною та необґрунтованою, заявником не було обґрунтовано час, який був потрачений на складання позовної заяви, відповіді на відзив, збір та подання доказів, водночас позовна заява та відповідь на відзив не потребують такої кількості витрачених годин як це вказав заявник, оскільки в них зазначається лише трактування норм права. Разом з тим, до опису акту здачі-приймання робіт представником надано позивачу такі послуги як вивчення документів у справі, вивчення судової практики, однак такі послуги охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті підготовку та подання позовної заяви до суду.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати у тому числі розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 року у справі № 569/17904/17.

Пунктами 4.1, 4.2 договору про надання правової допомоги від 28.08.2020 передбачено, що за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар; розмір, строки та порядок виплати гонорару встановлюється за домовленістю сторін.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу від 09.09.2020 №74/20 та акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2-000000100 від 08.09.2020 містять наступний опис проведених робіт (наданих послуг) вартістю 8 000грн.:

- вивчення документів у справі 8 годин;

- вивчення судової практики з відповідних правовідносин 4 години,

- підготовка позовної заяви 12 годин,

- представництво інтересів товариства в суді без зазначення годин (міститься лише в орієнтовному розрахунку).

Разом з тим, суд констатує, що представником позивача не розрахована в жодному з доданих доказів вартість години за певний вид наданої послуги, незважаючи на те, що Попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу від 09.09.2020 №74/20 містить вказівку про те, що орієнтована сума витрат на професійну правничу допомогу становить 8 000грн., враховуючи розмір гонорару за кожну годину надання професійної правничої допомоги та вищенаведений обсяг витраченого часу на надання послуг.

Крім того, суд погоджується з твердженням представника відповідачів, що кількість годин наданих послуг, зазначений адвокатом, не обґрунтований належним чином та не відповідає складності справи.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що складність даної справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт є неспівмірними із заявленою сумою на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача не наведено вартість години роботи за кожен вид наданих послуг, а тому зазначені витрати підлягають стягненню у сумі 2 000 грн., яку слід стягнути з відповідачів пропорційно по 1 000грн. з кожного.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області №1828677/38410173 від 12.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.08.2020, поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Алекмір», №1843523/38410173 від 17.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 03.08.2020, поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Алекмір», №1874579/38410173 від 27.08.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної №4 від 11.08.2020, поданої товариством з обмеженою відповідальністю «Алекмір».

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані товариством з обмеженою відповідальністю «Алекмір» податкові накладні від 03 серпня 2020 року №№, 1, 2, від 11 серпня 2020 року №4.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Алекмір» (43001, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 42/349, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ) судовий збір у розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні та 1 000 (одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Алекмір» (43001, Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 42/349, ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ) судовий збір у розмірі 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні та 1 000 (одну тисячу) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Дмитрук