Справа № 478/1404/20
Суддя: Томашевський О. О.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №478/1404/20
Пров. №2-а/478/12/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, у складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судових засідань Григоренко Н.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області Ревеги Руслана Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 109809,

В с т а н о в и в:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області Ревеги Руслана Володимировича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 109809.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається на те, що 18.09.2020 року Інспектором сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області Ревегою Р.В. було винесено щодо нього постанову серії БАА №109809, відповідно до якої, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 грн., у зв`язку з порушенням останнім вимог дорожнього знаку 3.34 /зупинка заборонена/.

Позивач не погодився із винесеною постановою та притягненням його до адміністративної відповідальності і вказав, що посадова особа відповідача не встановила усі обставини справи, не взяла до уваги його пояснення, та безпідставно винесла вказану постанову.

А тому, позивач у своєму позові просив скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 23.10.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду на 03.11.2020 року. Залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Управління патрульної поліції в Миколаївській області. Визначено відповідачу строк для надання матеріалів адміністративного правопорушення до суду, строк для надання відзиву та пояснень, відеоматеріалу та інших доказів скоєного правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність та підтримав свої позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відзив та будь-які докази вчиненого правопорушення ОСОБА_1 суду не надав.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Пояснення та будь-які докази по даній справі суду не надав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України суд розглядає справу у письмовому провадженні, у відсутність учасників справи та на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

02.07.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однією з підстав зупинки транспортного засобу є порушення водіями Правил дорожнього руху України.

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені частиною першою, другою і третьою статті 122 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою БАА № 109809 від 18.09.2020 року, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, і на нього був накладений штраф у розмірі 255 грн.,

Як вбачається з даної постанови, позивач 18.09.2020 року о 00 год. 30 хв., в смт. Казанка по вул. Васляєва навпроти будинку № 63, керуючи автомобілем марки «MAN TGA 26.030», державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.34 /запинка заборонена/.

З огляду на додаток 1 до ПДР вбачається, що знак № 3.34 віднесено до групи забороняючи дорожніх знаків, та вказує на заборону зупинки і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Таким чином, ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із зупинкою свого транспортного засобу марки «MAN TGA 26.030» на місці дії заборони відповідним дорожнім знаком, тобто порушення вимог дорожнього знаку.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення посадова особа відповідача, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП застосувала до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

В силу приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.03.2018 року у адміністративній справі №760/2846/17.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.34, та відповідно вимог ч.1 ст.122 КУпАП, відповідач та третя особа не скористались правом надати відзив, пояснення та докази по суті позовних вимог, не висловили своєї позиції у справі.

За таких обставин, аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а відтак й притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного, суд, керуючись ст.ст.5-6, 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України,

У х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Інспектора сектору реагування патрульної поліції Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області Ревеги Руслана Володимировича (Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, 196), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління патрульної поліції в Миколаївській області (Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1Б), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 109809 - задовольнити.

Постанову серії БАА № 109809 від 18.09.2020 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 03.11.2020 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О.Томашевський