Справа № 826/15889/15
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Манго-Трейд» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Манго-Трейд» про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Манго-Трейд», в якому просило застосувати захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації нафтобази відповідача, розташованої за адресою: Вінницька обл., Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 62, шляхом відключення від джерел електроживлення, накладання печаток на вхідні двері будівель до повного усунення ним порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, вказаних у позові.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати та прийняти нове, яким у позовних вимогах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначав, що був позбавлений можливості усунути виявлені позивачем порушення, оскільки позивач одразу звернувся до суду без прийняття рішення суб`єкта владних повноважень (припису, розпорядження чи постанови).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14 січня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «ТК «Манго-Трейд» залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року - без змін.

Не погоджуючись з указаними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ «ТК «Манго-Трейд» подало касаційну скаргу, яку постановою Верховного Суду від 20 липня 2020 року задоволено частково. Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2016 року скасовано, справу №826/15889/15 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна Компанія «Манго-Трейд» про застосування заходів реагування направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши під час нового апеляційного перегляду законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, беручи до уваги наслідки касаційного провадження, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу №122 від 26 травня 2015 року та посвідчення на перевірку №226 від 05 червня 2015 року ГУ ДСНСУ в період з 17 червня 2015 року по 19 червня 2015 року проведено планову перевірку ТОВ «ТК «Манго-Трейд», за результатами якої складено акт перевірки №38 від 19 червня 2015 року.

Перевіркою виявлено такі порушення вимог:

- пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справи України №1417 від 30 грудня 2014 року (далі - Правила №1417): не змонтовано систему пожежної сигналізації в приміщеннях нафтобази;

- пункту 21 розділу ІІ Правил №1417: не надано проектну документацію на реконструкцію складу аміачної води під нафтобазу щодо дотримання нормативних актів з питань пожежної безпеки;

- статті 57 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України): господарська діяльність нафтобази здійснюється без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;

- пункту 2 розділу ІІ Правил №1417: не створено на об`єкті з числа працівників добровільну пожежну дружину;

- пункту 20 розділу ІІ Правил №1417: посадові особи не пройшли навчання і перевірки знань з питань пожежної безпеки;

- пункту 3.17 розділу V Правил №1417: не проведено технічне обслуговування вогнегасників;

- пункту 12 глави 2 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки для об`єктів зберігання, транспортування та реалізації нафтопродуктів, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України №658 від 24 грудня 2008 року (далі - Правила №658): обслуговуючий персонал нафтобази не забезпечено комплектом спеціального захисного одягу та взуття;

- пункту 3.18 глави 3 розділу V Правил №1417 на вогнегасниках не зазначено інвентарні номера за прийнятою на об`єкті системою нумерації;

- пункту 3.5 Правил експлуатації вогнегасників, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 02 квітня 2004 року №152: не відкориговано журнал обліку вогнегасників;

- пункту 1 глави 3 розділу V Правил №658: майданчики всередині обвалувань не посипані піском;

- підпункту 2 пункту 9.2 глави 9 розділу VІ Правил №1417: обвалування в резервуарному парку містять тріщини;

- пункту 2 глави 3 розділу V Правил №658: не розроблено технологічної карти окремо на кожен резервуар;

- пункту 1 глави 1 розділу IX Правил №658: відсутній графік очищення внутрішньої поверхні резервуарів від пірофорних відкладень і продуктів корозії;

- підпункту 11 пункту 9.2 глави 9 розділ VI Правил №1417: не представлено акти відповідності вогнегасних речовин для цілей пожежогасіння;

- підпункту 4 пункту 9.2 розділу VІ Правил №1417: запірну арматуру на трубопроводах для подачі легкозаймистих речовин (або відводу ЛЗР і ГР) встановлено на відстані ближче 3 м від резервуарів нафтобази; відстань від стінок резервуарів до стін обвалування влаштовано менше 3 м; на дихальних трубках резервуарів, а також на трубопроводах резервуарів ГР75 не встановлено вогнеперешкоджувачі;

- пункту 16 глави 2 розділу ІІІ Правил №658: не обладнано прямий телефонний зв`язок нафтобази з пожежною частиною м. Калинівка;

- пункту 1.2 глави 1 розділу V Правил №1417, таблиці В.1 ДБН В.2.5-56-2010: приміщення станцій по перекачці ЛЗР і ГР не обладнано установкою автоматичного пожежогасіння;

- підпункту 10 пункту 2.2 глави 2 розділу V Правил №1417: не укладено договір на обслуговування пожежних кранів із організацією, що має відповідну ліцензію;

- пункту 4.9.5 Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №557 від 15 серпня 2007 року (далі - Правила №557): відсутній договір про проведення обов`язкового страхування вільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яка може бути заподіяна ними внаслідок пожеж та аварій на об`єктах підвищеної небезпеки;

- пункту 3.1.1 Правил №557, пунктів 5, 21, 22 наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України №140 від 16 серпня 2005 року: не розроблено паспорту потенційно небезпечного об`єкта; один примірник паспорта ПНО не надіслано на адресу Державного департаменту страхового фонду документації;

- статей 20, 8, 130 КЦЗ України: не узгоджено та не надано до ГУ ДСНС план локалізації та ліквідації аварійних ситуацій і аварій відповідно до встановлених вимог;

- статті 20 КЦЗ України, пункту 4.9.6 Правил №557, статті 10 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»: не затверджено та разом із позитивними висновками експертизи не надано до ГУ ДСНС декларацію безпеки об`єкта підвищеної небезпеки;

- статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 6 Правил улаштування, експлуатації та технічного обслуговування систем раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України №288 від 15 травня 2006 року (далі - Правила №288): не розроблено та не узгоджено технічного завдання на розробку проектної документації системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення; відповідно до технічного завдання не розроблено проектної документації системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей у разі їх виникнення; не проведено монтажу та прийняття в експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог;

- статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 7.10 Правил №288: не заведено службову документацію раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей відповідно до встановлених вимог;

- статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 8.2 Правил №288: не розроблено та не узгоджено з органами державного нагляду у сфері пожежної, техногенної безпеки посадові інструкції відповідальних за експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей;

- статті 53 КЦЗ України, пункту 3.1.1 Правил №557, пункту 8.3 Правил №288: не призначено відповідальних осіб (структурні ланки) за експлуатацію системи раннього виявлення загрози виникнення надзвичайних ситуацій та оповіщення людей в разі виникнення і виконання завдань з оперативного оповіщення;

- статей 20, 35 КЦЗ України, пунктів 4.3.1, 4.3.3 Правил №557: не приведено у відповідність до встановлених вимог забезпечення працюючого персоналу засобами радіаційного та хімічного захисту відповідно до номенклатури і норм забезпечення та у відповідності до небезпеки об`єкта;

- пункту 4.3.4 Правил №557: не забезпечено осіб, які задіяні в оповіщенні, локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій, засобами захисту органів дихання з переговорними пристроями;

- пункту 4.3.6 Правил №557: засоби захисту органів дихання не забезпечено спеціальною биркою розміром 3х5 см з вказівкою номера протигаза (або виду засобу індивідуального захисту), прізвища, ім`я та по батькові користувача;

- статті 20 КЦЗ України, пунктів 3.1.1, 4.2 Правил №557, постанови Кабінету Міністрів України №308 «Про затвердження Порядку створення і використання матеріальних резервів для запобігання, ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків»: не розроблено, не погоджено та не затверджено встановленим порядком номенклатуру та обсяги об`єктового резерву на випадок надзвичайної ситуації;

- статей 20, 39, 40 КЦЗ України: не проводиться підготовка працівників та практичне відпрацювання дій за планом локалізації та ліквідації аварійних ситуацій та аварій відповідно до встановлених вимог; не видано відповідні накази та не підготовлено документи;

- пункту 4.5.5 Правил №557: не розроблено та не вивішено на видному місці відповідні інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки та порядку дій персоналу в разі виникнення аварійної ситуації (аварії);

- не проведено функціонального навчання посадових осіб у сфері цивільного захисту відповідно до встановлених вимог;

- статті 40 КЦЗ України: не доукомплектовано інформаційно-довідковий куточок щодо дій персоналу об`єкта у разі виникнення надзвичайних ситуацій або інших нестандартних подій у побуті.

Посилаючись на те, що об`єкт, який перевірявся, експлуатується ТОВ «ТК Манго-Трейд» з грубим порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які зафіксовано в акті перевірки, що створює реальну загрозу життю й здоров`ю людей, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Cуд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що доказів, які б підтверджували усунення відповідачем виявлених в Акті перевірки порушень, які можуть створити загрозу життю та здоров`ю людей, станом на день вирішення спору, матеріали справи не містять.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 6 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України №20/2013 від 16 січня 2013 року, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (далі - ДСНС) є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» №877-V від 05 квітня 2007 року.

Частиною четвертою статті 4 вказаного Закону передбачено, що вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності встановлюється виключно законами.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 7 Закону №877-V (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

За змістом статті 20 КЦЗ України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема: забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням.

Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників і керівників таких суб`єктів господарювання (частина третя статті 55 КЦЗ України).

Статтею 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до закону.

У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Пунктами 1, 2 частини першої та частиною другою статті 70 КЦЗ України установлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.

Так, апелянт зазначає, що в акті перевірки виконання припису у сфері пожежної і техногенної безпеки Цивільного захисту, контролю за діяльністю аварійно-рятувальних служб від 19 червня 2005 року №38 зазначено найменування іншої особи та не вказано ідентифікаційний код юридичної особи. Так, апелянт звертає увагу, що вірне повне найменування відповідача - ТОВ «Торгівельна компанія «Манго-Трейд», а скорочене - ТОВ «ТК «Манго-Трейд». Втім, у наказі про призначення перевірки №122 від 21.05.2015 та посвідченні на проведення перевірки вказано ТОВ «Манго-Трейд» без зазначення ідентифікаційного коду юридичної особи.

Відтак, на думку апелянта, відповідач не має відношення до документів, наявних в матеріалах справи юридичних осіб.

Надаючи оцінку наведеному, колегія суддів звертає увагу, що згідно з частиною шостою статті 7 Закону №877-V (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт, який має містити, зокрема найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи-підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Водночас, вказана норма Закону не передбачає обов`язку зазначення в акті перевірки ідентифікаційного коду юридичної особи.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дійсно правильною назвою відповідача за кодом є «Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Манго-Трейд» (ТОВ «ТК «Манго-Трейд»).

Натомість, зазначення в акті перевірки, наказі про призначення перевірки та посвідченні на проведення перевірки найменування відповідача ТОВ «Манго-Трейд», не спростовують виявлених ГУ ДСУНС порушень.

Аргумент скаржника, викладений у в апеляційній скарзі, про те, що припис про усунення порушень від 30 вересня 2010 року складено стосовно іншої юридичної особи - ТОВ фірма «Кредо», яка не має відношення до об`єкта, який перевірявся, а тому не може бути доказом невиконання вимог позивача, не заслуговує на увагу, оскільки він не був предметом розгляду судами попередніх інстанцій, а спірні правовідносини в цій справі не пов`язані з його прийняттям.

Відтак, зазначене спростовує доводи апелянта про передчасне звернення ГУ ДСУНС до суду з цим позовом за відсутності складеного припису про усунення виявлених порушень.

При цьому, з обставин справи вбачається, що недотримання відповідачем вимог пожежної безпеки, нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій та неготовність до використання за призначенням засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання, було передбаченою законом підставою для звернення ГУ ДСНС України до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення роботи підприємства; разом з тим, виходячи із суті заходів реагування, застосування таких заходів, у тому числі повного або часткового зупинення роботи підприємств, можливе за умови існування виявлених перевіркою порушень на момент прийняття рішення адміністративним судом.

Натомість, на час розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, надано не було, а не усунуті порушення продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей.

Апелянт також підкреслює, що зупинення роботи відповідача та відключення джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері приміщень будівлі відповідача унеможливить доступ до об`єкту і як наслідок, усунення виявлених порушень. Вказані заходи призведуть до зупинення всієї господарської діяльності відповідача, оскільки будівля безпосередньо задіяна у виробничій діяльності підприємства відповідача та його інших об`єктах.

Втім, колегія суддів звертає увагу, що відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених Управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Апелянт також наголошує, що позивач звернувся до суду з пропуском строку, передбаченого абз. 2 ч. 2 ст. 99 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Так, апелянт зазначає, що позов було одержано судом першої інстанції 05.08.2015, в той час як акт про виявлення порушень складено 19.06.2015.

На думку апелянта, помилкове звернення позивача до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, як підставу для поновлення пропущеного строку звернення до суду з позовом, не слід вважати поважною, а тому судом першої інстанції безпідставно поновлено зазначений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2015 позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до ТОВ «ТК «Манго Трейд» про застосування заходів реагування.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.07.2015 в адміністративній справі №804/8694/15 адміністративний позов повернуто, оскільки позивачем подано позов з порушенням правил територіальної підсудності.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.07.2015 відкрито скорочене провадження у справі та визнано поважними причини пропуску строку звернення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що поставляється ухвала.

З наведеної норми статті вбачається, що суд наділений повноваженнями щодо встановлення підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними чи навпаки, відтак, на думку колегії суддів, твердження апелянта про безпідставність поновлення судом першої інстанції строку для звернення до суду та як наслідок відкриття провадження у справі, є необґрунтованими.

За таких підстав, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів усунення виявлених перевіркою порушень, які можуть створити загрозу життю та здоров`ю людей, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ГУ ДСНС у Вінницькій області про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації нафтобази ТОВ «ТК «Манго-Трейд», розташованої за адресою: Вінницька обл., Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 62 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

При цьому, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТК «Манго-Трейд» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Лічевецький І.О.