Справа № 460/1973/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1973/20 пров. № А/857/8070/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Сеника Р.П., Ільчишин Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Гербут Н.М.,

позивач: не з`явився,

відповідач: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі № 460/1973/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції - Комшелюк Т.О.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні позивачу з часу призначення пенсії (13 жовтня 2006 року) до страхового стажу останнього, який враховується для призначення пенсії, періоду роботи сезонним працівником в Шевченківському відділенні радгоспу з 19 листопада 1975 року по 3 вересня 1977 року включно та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу з часу призначення пенсії (13 жовтня 2006 року) до страхового стажу останнього, який враховується для призначення пенсії, період роботи сезонним працівником в Шевченківському відділенні радгоспу з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року включно, провести перерахунок страхового стажу роботи, починаючи з дня призначення пенсії, і виплатити позивачу різницю між розміром пенсії, який буде нарахований за результатами перерахунку страхового стажу, та раніше виплаченим розміром.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при обрахунку загального страхового стажу позивача на момент призначення пенсії (13 жовтня 2006 року) територіальним органом Пенсійного фонду України не був врахований період її роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року включно. Стверджує, що вона неодноразово зверталася до відповідача з приводу зарахування спірного періоду роботи до загального страхового стажу. Так, 29 листопада 2019 року позивач вчергове звернулася до відповідача з метою вирішення вказаного питання, однак відповідач своїм листом повідомив про відмову в зарахуванні періоду роботи з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року, оскільки він не підтверджений уточнюючими документами. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, позаяк, на момент призначення пенсії будь-які уточнюючі документи щодо підтвердження періоду роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату в неї не вимагалися та про необхідність їх подання їй відомо не було. Натомість, до заяви про призначення пенсії позивачем була долучена трудова книжка, записів якої, на думку останньої, було достатньо для зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідач безпідставно не зарахував з часу призначення пенсії до її страхового стажу спірний період роботи на підставі трудової книжки, як документу про стаж, при тому не вимагаючи подання інших документів. Вважає, що своїми діями позивач порушив право позивача на соціальний захист.

Представником відповідача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року в справі №460/1973/20 залишити без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач з 13 жовтня 2006 року отримує пенсію за віком, призначену на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне».

Однак, при призначені пенсії до страхового стажу позивача не був зарахований період роботи сезонним працівником у Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року.

29 листопада 2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила, зокрема, здійснити перерахунок пенсії з дня її призначення шляхом проведення перерахунку страхового стажу на підставі відомостей трудової книжки.

24 січня 2020 року відповідач своїм листом інформував позивача про відсутність підстав проведення перерахунку страхового стажу та пенсійної виплати, оскільки на момент призначення пенсії позивачу було повідомлено про необхідність подання уточнюючих документів для підтвердження періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату, однак остання заявою від 27 жовтня 2006 року повідомила про неможливість подання таких документів.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, щодо не зарахування до страхового стажу, який враховується для призначення пенсії, період роботи сезонним працівником в Шевченківському відділенні радгоспу з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року та вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки записи у трудовій книжці позивача не узгоджувалися з вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 № 162 (зі змінами; далі - Інструкція № 162), тому було достатньою підставою для витребування територіальним органом ПФ України у позивача додаткових документів з метою підтвердження періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату. Враховуючи те, що позивачем відповідні документи були подані до відповідача 04 листопада 2019 року, останнім перерахунок страхового стажу та, відповідно, пенсійної виплати позивача з урахування спірного періоду роботи був проведений відповідачем з 01 листопада 2019 року, тобто з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, як того вимагає частина четверта статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058). Відтак, з урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що відповідач не допускав порушення прав та інтересів позивача.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Статтею 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4).

До 1 січня 2004 року умови та порядок надання трудових і соціальних пенсій непрацездатним громадянам України визначав Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому, підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Крім цього, п. 2.3 Інструкції № 162 було встановлено, що всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Матеріалами справи, зокрема копією трудової книжки підтверджено, що позивач з 19 листопада 1975 року на підставі наказу № 442 від 18 квітня 1975 року була зарахована сезонним робітником до Шевченківського відділення Велико-Жовтневого цукрового комбінату (а. с. 12-15).

З вказаного слідує, що між днем винесення наказу про зарахування на роботу та днем фактично зарахування (виходу) на роботу минуло сім місяців, що не узгоджується з вимогами зазначеного п. 2.3 Інструкції № 162.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів констатує, що з метою підтвердження періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату у відповідача було достатньо вагомих підстав для витребування у позивача додаткових документів.

Як встановлено, на момент призначення пенсії уточнюючі документи щодо періоду роботи сезонним робітником з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року позивачем надані не були, внаслідок чого призначення пенсії відбулося без включення спірного періоду до страхового стажу.

Покликання апелянта на те, що їй не було відомо про необхідність подання уточнюючих документів щодо періоду роботи в Шевченківському відділенні Велико-Жовтневого цукрового комбінату є безпідставними, оскільки згідно наявної в матеріалах справи копії заяви позивача від 27 жовтня 2006 року, остання просила не враховувати в стаж роботи для призначення пенсії період з 19 листопада 1975 року до 3 вересня 1977 року в зв`язку з неможливістю надати уточнюючі документи (а. с. 39).

Надалі, з 01.11.2019 року на підставі заяви позивача від 04.11.2019 та наданих додаткових документів (архівні витяги від 25.10.2019 за № 2511 та 2512, видані Білопільським районним трудовим архівом (а. с. 43-44)) позивачу проведено перерахунок по стажу та враховано до загального страхового стажу період роботи з 19.11.1975 по 03.09.1977, з врахуванням норм частини 4 статті 45 Закону № 1058.

Таким чином, враховуючи встановленні обставини справи та вищенаведені законодавчі норми, суд апеляційної інстанції переконаний, що такі підтверджують той факт, що відповідач не допускав порушення прав та інтересів позивача, а відтак вказують на відсутність підстав для задоволення даного позову.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 травня 2020 року у справі №460/1973/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. П. Сеник
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 02.11.2020 року, у зв`язку з використанням суддею Ільчишин Н.В. 30.10.2020 року компенсації за роботу у вихідний день