Справа № 540/2587/20
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2587/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 21.04.2020 року №0-2115,

встановив:

11 вересня 2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-2115 від 21.04.2020 року.

Ухвалою суд від 16 вересня 2020 року відкрито спрощене провадження в справі та ухвалено здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вона є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 загальною площею 644,5 кв.м., а також вона є пенсіонером. Позивач стверджує, що рішенням Малокаховської сільської ради №502 від 12.06.2018 визначено, що від сплати податку за один об`єкт житлової нерухомості та нежитлової нерухомості звільняються інваліди 1 та 2 групи, пенсіонери. На думку позивача, вона, як пенсіонер має право на пільгу на один об`єкт нерухомості, а тому податок слід обрахувати за приписами пп. «а» пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України.

01 жовтня 2020 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнаються з таких підстав. Частка позивача на частину житлового будинку в розмірі 1/2 зареєстрована лише 09.07.2020 року, а тому до цієї дати, на думку відповідача, вона була власником будинку площею 644,5 кв.м. З урахуванням викладеного, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

15 червня 2020 року на адресу позивача надійшло податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-2115 від 21 квітня 2020 року, яким визначено суму грошового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами власниками житлової нерухомості за податковий період 2019 рік на суму 25000 грн.

Відповідач зазначає, що нарахування податкових зобов`язань відбулось щодо об`єкта нерухомого майна житлового будинку площею 644,5 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 площею 644,5 кв.м.

У відповідності до приписів пп.266.7.1-1 п.266.7 ст.266 ПК України, за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Позивач, не погодившись зі спірним податковим повідомленням-рішенням подав до ДПС України скаргу, в якій зазначив, що житловий будинок АДРЕСА_1 є об`єктом спільної сумісної власності позивачки та її чоловіка ОСОБА_2 , з яким остання перебуває в шлюбі з 24.01.1981 року. З урахуванням права спільної сумісної власності подружжя, даний будинок не може бути визначений об`єктом оподаткування за пп.266.7.1-1 п.266.7 ст.266 ПК України, а тому відсутні правові підстави для визначення податкового зобов`язання в розмірі 25000 грн.

Рішенням про результати розгляду скарги №25485/6/99-00-06-02-04-06 від 13 серпня 2020 року скаржника повідомили, що відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно скаржник є власником житлового будинку площею 644,5 кв.м., а частка власності не виділена. Також ДПС України повідомила позивача про пп. «а» пп.5.3 п.5 рішення Малокаховської сільської ради Каховського району Херсонської області №502 від 12.06.2018 року, яким від сплати за один об`єкт житлової нерухомості та нежитлової нерухомості звільняються інваліди 1,2, груп та пенсіонери. За результатами розгляду скарги позивача спірне податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Позивач не погодився з такою позицією відповідача та звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні справи по суті суд враховує наступне.

Згідно з пп. 266.1.1. платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку (пп. 266.1.2. п.266.1 ст.266 ПК України)

Як передбачає пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування (266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України).

В той же час пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту (266.4.3 п.266.4 ст.266 ПК України).

За наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" підпункту 266.7.1 цього пункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку) (пп.266.7.1-1 п.266.7 ст.266 ПК України).

Позивач з 17 червня 2018 року знаходиться на обліку ГУ ПФУ в Херсонській області та одержує пенсію за віком.

09 липня 2020 року о 15 год.10 хв. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_2 на 1/2 житлового будинку загальною площею 644,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору про поділ майна подружжя №756 від 09.07.2020 року.

З урахуванням пп. «а» пп.5.3 п.5 рішення Малокаховської сільської ради Каховського району Херсонської області №502 позивач має право на пільгу розміром в 1 об`єкт оподаткування, а саме в 120 кв.м.

За вирахуванням 120 кв.м., за 2019 рік у власності позивача перебував житловий будинок площею 524,5 кв.м., що більше 500 кв.м., а тому податковий орган правомірно визначив позивачці податкове зобов`язання в розмірі 25000 грн.

Позицію позивача про перебування будинку в спільній власності в 2019 році не підтверджена належними доказами, наданий позивачкою витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №21568350 від 09.07.2020 року лише підтверджує позицію податкового органу, оскільки розподіл майна відбувся 09.07.2020 року приватним нотаріусом Каховського районного нотаріального округу Корня Т.І. за договором про поділ майна подружжя №756 від 09.07.2020 року.

Стосовно тлумачення в даній справі норм законів суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в п.67 в справі «Вєренцов проти України» (Заява N 20372/11) зазначив, що як би чітко не було положення сформульоване, у будь-якій галузі права … існуватиме неминучий елемент судового тлумачення. Завжди існуватиме потреба у роз`ясненні нечітких норм або тих, що потребують пристосування до обставин, що змінюються

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України)

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог, заявлених позивачем.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 111031101