Справа № 500/1069/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1069/20

27 жовтня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

представника позивача Кучмій М.Я.,

представника відповідача Кущик А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 №№ , , -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 №№ , .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач провів камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" з питань порушення строку сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 30.04.2018 року по 30.09.2019. За результатами перевірки складено акт від 26.03.2020 № 1638/19-00-54-03/22607719 на підставі якого відповідач 16.04.2020 прийняв наступні податкові повідомлення - рішення форми "Ш":

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 226919,86грн.

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 24135,43грн.

Позивач вважає, що прийняті відповідачем зазначені податкові повідомленні - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, з огляду на наступне. Розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо - сума штрафних санкцій) погашаються рівними частками починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення. Проте, при прийнятті оскаржуваних повідомлень - рішень відповідачем не було взято до уваги графіки погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості за платежами, контроль за справлянням яких здійснюється органами ДФС: від 07.12.2018 року №1940/1689/18, від 24.04.2019 року №500/2767/18, від 07.06.2019 року №500/445/19. З огляду на що вважає, що вказані і акті перевірки терміни сплати розстрочених податкових зобов`язань не відповідають дійсності. Зокрема, не відповідають дійсності дати сплати податкових зобов`язань, вказані відповідачем в акті перевірки в рядках 13-23,31,32,37-40 таблиці Результати перевірки, оскільки вказана сума в цих рядках була сплачена вчасно, що підтверджується платіжними дорученнями №41 від 15.04.19, №92 від 08.02.19, №93 від 12.02.19, №190 від 11.03.19, №1172 від 13.09.19, №1219 від 18.09.19, №1241 від 20.09.19, №1316 від 30.09.19, №1447 від 11.10.19.

Ухвалою суду від 12.05.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено сторонам строк для подання заяв по суті.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, та відповіді на відзив, просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача, заперечуючи проти позову, суду пояснила, що оскаржені дії відповідача щодо прийняття на підставі акта перевірки від 26.03.2020 № 1638/19-00-54-03/22607719 оскаржених податкових повідомлень - рішень здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України, та посилаючись на пояснення викладені у відзиві на позовну заяву та додатковому поясненні, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Відповідно до вимог пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Як слідує з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що відповідач на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, статті 75 ПК провів камеральну перевірку по питанню порушення строку сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість за період з 30.04.2018 по 30.09.2019.

За результатами перевірки складено акт від 26.03.2020 №1638/19-00-54-03/22607719, у якому встановлено наступні порушення АТ "Тернопільський радіозавод "Оріон" (арк. справи 5-7):

- строк сплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на додану вартість визначеного п.57.1 та п. 57.3 ст. 57, п.100.6 ст.100 ПУ України.

Не погоджуючись із висновками, які викладені у зазначеному акті, позивач подав до контролюючого органу заперечення на зазначений акт перевірки, в якому просив визнати неправомірним. Згідно відповіді, постійною комісією з розгляду спірних питань ГУ ДФС у Тернопільській області прийнято рішення про залишення висновків акта перевірки без змін, а заперечення без задоволення (арк. справи 9).

На підставі акта перевірки відповідач 16.04.2020 прийняв наступні податкові повідомлення - рішення форми "Ш" (арк. справи 10-11):

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% у сумі 226919,86грн.

- № , яким за затримку сплати грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та на підставі ст. 126 ПК України зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% у сумі 24135,43грн.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно правової позиції, що міститься у постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 33770792) акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

Згідно з п.п. 14.1.152 п. 14.1 ст. 14 ПК України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 36.1 ст. 36 ПК України встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та /або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (п. 32.2 ст. 36 Кодексу).

Згідно з п. 38.1 ст. 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1,- 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний протягом 10 календарних днів , що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 100.1 ст. 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення , відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу.

Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.

Згідно з пунктом 100.6 ст. 100 ПК України розстрочені суми грошових зобов`язань або податкового боргу (в тому числі окремо-суми штрафних (фінансових) санкцій погашаються рівними частинами починаючи з місяця, що настає за тим місяцем, у якому прийнято рішення про надання такого розстрочення.

Пунктом 1.8 Порядку, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 10.10.2013 року №574, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року №1853/24385 передбачено, що розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, подання заяви про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) не припиняє сплату платником податку грошового зобов`язання (податкового боргу) до дня прийняття рішення про розстрочення (відстрочення).

Відповідно до п.п. 87.9 ст. 87 Кодексу, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, вказаною нормою ПК України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Пунктом 131.2 ст. 131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її в платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеного цим пунктом.

Згідно з пунктом 32.1 ст. 32 ПК УКраїни зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк.

Відповідно до п.п. 32.2, п.п. 32.3 ст. 32 ПК України зміна строку сплати податку здійснюється у формі: розстрочки ; відстрочки.

Зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку.

Частиною 1 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення , а за заявою стягувана чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постановах від 20.03.2018 року у справі №820/4177/17, від 31.07.2018 року у справі №824/2675/14-а (К/9901/4618/18), від 05.11.2018 року у справі №2-а-9232812/2670 (адміністративне провадження №К/9901 /782/18) дійшов висновку, що розстрочення є лише формою розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу, яка може застосовуватись в тому числі і у процедурі примусового стягнення боргу. Рішення суду про розстрочення сплати податкового боргу є лише процесуальним рішенням, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу.

Разом з цим, постановлення такого рішення не змінює статус такої заборгованості та не спростовує того факту, що боржник вчинив податкове правопорушення у вигляді несплати податкового боргу в добровільному чи примусовому порядку.

Відповідно до п. 126.1 ст. 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання. - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Зазначена норма, як випливає з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення встановленого Кодексом строку сплати узгодженого податкового зобов`язання.

Отже, незалежно від того, з яких причин платником податку не було своєчасно погашено узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник після фактичного погашення боргу повинен сплатити суму штрафу у розмірі, який залежить від терміну прострочення.

Передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами).

Враховуючи наведене, розстрочення виконання судового рішення, застосоване адміністративним судом, не звільняє платника податків від відповідальності, передбаченої п. 126.1 ст. 126 Кодексу.

Як встановлено судами, позивачем декларувалися податкові зобов`язання, зокрема, починаючи з квітня 2018 року, однак не проводилось їх погашення, тому, починаючи з 30.04.2018, за ним обліковується податковий борг, що виник у зв`язку із несвоєчасною сплатою узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість. Так, несвоєчасна сплата узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість виникла в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість наступних підстав:

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.04.2018 граничний термін сплати 30.04.2018 сплачено 30.04.2018 суму 8170,50грн. з затримкою на 31 календарний день;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.04.2018 граничний термін сплати 30.04.2018 сплачено 25.10.2018 суму 8170,50грн. з затримкою на 178 календарних днів;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 граничний термін сплати 30.08.2018 сплачено 12.12.2018 суму 50000грн. з затримкою на 104 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 граничний термін сплати 30.08.2018 сплачено 14.12.2018 суму 345,2грн. з затримкою на 106 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 граничний термін сплати 30.08.2018 сплачено 14.01.2019 суму 50000грн. з затримкою на 137 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 граничний термін сплати 30.08.2018 сплачено 08.02.2019 суму 16294,2грн. з затримкою на 162 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 16.08.2018 граничний термін сплати 30.08.2018 сплачено 12.02.2019 суму 13402,65грн. з затримкою на 135 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 граничний термін сплати 30.09.2018 сплачено 12.02.2019 суму 36597,35грн. з затримкою на 166 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 граничний термін сплати 30.09.2018 сплачено 21.02.2019 суму 3406,55грн. з затримкою на 144 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 граничний термін сплати 30.09.2018 сплачено 11.03.2019 суму 100923грн. з затримкою на 162 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 граничний термін сплати 30.09.2018 сплачено 27.03.2019 суму 100923грн. з затримкою на 178 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 18.09.2018 граничний термін сплати 30.09.2018 сплачено 15.04.2019 суму 183916грн. з затримкою на 197 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 15.05.2019 суму 28785,35грн. з затримкою на 90 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 20.05.2019 суму 19950,55грн. з затримкою на 95 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 15.05.2019 суму 1264,1грн. з затримкою на 95 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 20.05.2019 суму 12845,85грн. з затримкою на 67 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 18.09.2019 суму 28188грн. з затримкою на 4 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 20.09.2019 сплачено 20.09.2019 суму 1264,1грн. з затримкою на 6 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 20.09.2019 суму 15612,7 грн. з затримкою на 6 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 15.10.2019 суму 13516,2грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 15.10.2019 суму 8170,5грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 15.10.2019 суму 187,7грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№1940/1689/18 від 07.12.2018 граничний термін сплати 14.02.2019 сплачено 15.10.2019 суму 57361,7грн. з затримкою на 1 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 26.04.2019 суму 69529,7грн. з затримкою на 86 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 26.04.2019 суму 6135грн. з затримкою на 86 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 26.04.2019 суму 16262,1грн. з затримкою на 86 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 14.05.2019 суму 82681,3грн. з затримкою на 104 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 14.05.2019 суму 18241,65грн. з затримкою на 104 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 15.05.2019 суму 62575,65грн. з затримкою на 105 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 17.01.2019 граничний термін сплати 30.01.2019 сплачено 15.05.2019 суму 62493,55грн. з затримкою на 105 календарних дні;

- згідно податкового повідомлення рішення форми "Н"№007895405 від 04.02.2019 граничний термін сплати 15.02.2019 сплачено 20.05.2019 суму 15049,45грн. з затримкою на 93 календарних дні;

- згідно податкового повідомлення рішення форми "Н"№007895405 від 04.02.2019 граничний термін сплати 15.02.2019 сплачено 20.05.2019 суму 1245,7грн. з затримкою на 93 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 граничний термін сплати 01.03.2019 сплачено 20.05.2019 суму 54323,3грн. з затримкою на 80 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 граничний термін сплати 01.03.2019 сплачено 20.05.2019 суму 37534,7грн. з затримкою на 80 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 19.08.2019 граничний термін сплати 30.08.2019 сплачено 05.09.2019 суму 100000грн. з затримкою на 6 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 граничний термін сплати 01.03.2019 сплачено 13.09.2019 суму 45064,8грн. з затримкою на 14 календарних дні;

- згідно податкової декларації з ПДВ № від 20.02.2019 граничний термін сплати 01.03.2019 сплачено 20.05.2019 суму 54323,3грн. з затримкою на 80 календарних дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/445/19 від 07.06.2019 граничний термін сплати 18.09.2019 сплачено 20.09.2019 суму 24674,9грн. з затримкою на 2 календарні дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/445/19 від 07.06.2019 граничний термін сплати 18.09.2019 сплачено 20.09.2019 суму 3513,1грн. з затримкою на 2 календарні дні;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/2767/18 від 24.04.2019 граничний термін сплати 20.09.2019 сплачено 30.09.2019 суму 3435,3грн. з затримкою на 10 календарних днів;

- рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ№500/2767/18 від 24.04.2019 граничний термін сплати 20.09.2019 сплачено 30.09.2019 суму 40365,4грн. з затримкою на 10 календарних днів.

Як підтверджується належними та допустимими доказами у справі (платіжними дорученнями (ар. справи 16-37), розрахунком штрафних санкцій (арк. справи 12-15), карткою платника податків (арк. справи 74-128)) та не заперечувалось сторонами у справі, ряд сплачених сум згідно сформованих позивачем платіжних доручень містять призначення платежу: "на погашення розстрочки по ПДВ згідно графіку", "ПДВ декларація за липень ", "сплата грошового зобов`язання по акту перевірки", з огляду на що, позивач вважає, що відповідач не правомірно зарахував такі сплачені кошти не згідно призначення платежу, зокрема в рахунок погашення розтраченого згідно рішення суду боргу, а в рахунок погашення податкового боргу за цим же платежем (з податку на додану вартість), який виник раніше.

Таким чином, у зв`язку із наявністю боргу, що не заперечується позивачем та підтверджується матеріалами справи, відповідачем усі платежі, які надходили від відповідача, було направлено на погашення боргу за минулі періоди відповідно до п.87.9 ст.87 ПК України незалежно від призначення, визначеного у платіжних дорученнях.

Слід зазначити, що механізм погашення заборгованості регулюється правилами п.87.9 ст.87 ПК України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно, законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.

Зазначена правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 05.03.2020 року у справі №826/12529/18, та повинна враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем допущено несвоєчасне погашення узгоджених сум грошових зобов`язань, тобто вчинено правопорушення у розумінні ст.57 та ст.203 ПК України, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до позивача штраф у розмірах, встановлених п.126.1 ст.126 ПК України.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

Враховуючи те, що оскаржені податкові повідомлення - рішення відповідач прийняв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Податковим кодексом України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами статті 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог акціонерного товариства "Тернопільський радіозавод "Оріон" до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.04.2020 №№ , , - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Акціонерне товариство "Тернопільський радіозавод "Оріон" (місцезнаходження: вул. 15 Квітня, 6, м. Тернопіль, 46023, );

відповідач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, );

Головуючий суддя Мірінович У.А.