Справа № 808/1586/14
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 808/1586/14

головуючий суддя І інстанції Нечипуренко О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області на постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року в адміністративній справі №808/1586/14 за позовом Державного підприємства "Мелітопольський завод "Гідромаш" до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Мелітопольський завод "Гідромаш" звернулось до суду з позовом до Мелітопольської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області, Мелітопольського управління Державної казначейської служби України Запорізької області про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за квітень 2012 року у розмірі 5433679.00 грн.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року адміністративний позов Державного підприємства "Мелітопольський завод "Гідромаш" було задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь Державного підприємства Мелітопольський завод "Гідромаш" суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за квітень 2012 року у розмірі 5 433 679 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Мелітопольська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Запорізькій області звернулась з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судове оскарження по сумі бюджетного відшкодування не закінчено, а тому підстави для проведення бюджетного відшкодування відсутні. Зауважено, що позивачем обрано не належний спосіб захисту порушеного права.

Представник Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області в судовому засіданні просила задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Інші учасники судового процесу, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за відсутності останніх.

Також, представником Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області було заявлено клопотання про заміну Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 52 КАС України, у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року № 311 Мелітопольська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів реорганізована в Мелітопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 року № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» до Головного управління ДФС у Запорізькій області приєднано Мелітопольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби", утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1.

Відповідно до наведеного додатку № 1 утворено, зокрема Головне управління ДПС у Дніпропетровській області.

Згідно п. 2 наведеної постанови, реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2.

Відповідно до наведеного додатку № 2, реорганізовано, зокрема, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

З огляду на наведене, клопотання Головного управління ДПС у Запорізькій області області про заміну відповідача в порядку процесуального правонаступництва підлягає задоволенню, оскільки функції з реалізації державної податкової політики виведені з повноважень Державної фіскальної служби.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.03.2015 року апеляційну скаргу Мелітопольської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області було задоволено.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року у справі було скасовано.

В задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Вказана постанова була оскаржена позивачем в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 13.07.2020 року касаційну скаргу Державного підприємства "Мелітопольський завод "Гідромаш" було задоволено частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06.08.2014 року було скасовано.

Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В наведеній постанові судом касаційної інстанції було зазначено, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.02.2016 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 р. у справі № 0870/8017/12 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, суду апеляційної інстанції слід дослідити обставини щодо підтвердження права позивача на отримання спірної суми бюджетного відшкодування з урахуванням рішень у справі № 0870/8017/12, прийнятих за результатами нового розгляду, та у випадку підтвердження такого права обрати належний спосіб захисту порушеного права.

03 жовтня 2018 року розпочав роботу Третій апеляційний адміністративний суд і справи, які перебували в провадженні Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, були передані до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №808/1586/14 визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Іванов С.М., судді: Чепурнов Д.В. , Сафронова С.В.

Частиною 5 ст. 353 КАС України визначено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачем по справі подано до Мелітопольської ОДПІ податкову декларацію з ПДВ за квітень 2012 (вх. № від 21.05.2012), уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виявленими самостійно помилками (вх. № 0 від 11.06.2012) та розрахунок суми бюджетного відшкодування ПДВ, де визначило суму, що підлягає бюджетному відшкодування на розрахунковий рахунок у розмірі 5470737 грн.

З огляду на вказані обставини, Мелітопольською ОДПІ було проведено позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за квітень 2012, яка виникла за рахунок від`ємного значення з ПДВ за серпень 2008, липень - жовтень 2009, січень - травень, серпень - грудень 2010, січень - грудень 2011, лютий, березень 2012 за результатами, якої складено акт перевірки № 436/154/00240106 від 09.07.2012.

Під час проведення перевірки встановлені наступні порушення:

В порушення вимог п. 102.5 ст. 102, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, 200.4, 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України, ДП МЗ "Гідромаш" завищено відшкодування заявлене на розрахунковий рахунок за квітень 2012 року на 5470737 грн. та застосовані штрафні санкції 2735368,50 грн.;

В порушення вимог п. 200.1, 200.4, 200.6, 200.14 ст. 200 Податкового кодексу України, занижено бюджетне відшкодування в податкових деклараціях поданих з вересня 2009 по березень 2012 на загальну суму 5302428,00 грн., у тому числі по періодам: вересень 2009 на 77260 грн.; вересень 2009 на 49187 грн.; жовтень 2009 на 20819 грн.; листопад 2009 на 15268 грн.; лютий 2010 на 20481 грн.; березень 2010 на 231821 грн.; квітень 2010 на 83455 грн.; травень 2010 на 123577 грн.; червень 2010 на 108089 грн.; вересень 2010 на 118839 грн.; жовтень 2010 на 215016 грн.; листопад 2010 на 228448 грн.; грудень 2010 на 439113 грн.; січень 2011 на 121934 грн.; лютий 2011 на 19539 грн.; березень 2011 на 257380 грн.; квітень 2011 на 142990 грн.; травень 2011 на 44899 грн.; червень 2011 на 276382 грн.; липень 2011 на 223840 грн.; серпень 2011 на 200139 грн.; вересень 2011 на 273410 грн.; жовтень 2011 на 475242 грн.; листопад 2011 на 465007 грн.; грудень 2011 на 355353 грн.; січень 2012 на 323481 грн.; березень 2012 на 391459 грн.

В порушення п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.4, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 550902 грн., у зв`язку із здійсненням операцій без належного підтвердження їх товарності.

Завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (ряд. 19) березня 2011 року на суму ПДВ у розмірі 486 256 грн.; завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (ряд. 19) листопада 2011 року на суму ПДВ у розмірі 552208,00 грн.

В порушення п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, ДП МЗ "Гідромаш" збільшено суму грошового зобов`язання за основним платежем на 20566 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 10283 грн., що відбулось внаслідок заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту.

У зв`язку з виявленими порушеннями відповідачем були прийняті податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість; податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 550902 грн. податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 5470737,00 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 2735368,50 грн.; податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким збільшено суму бюджетного відшкодування на 5302428,00 грн.

Наведені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 частково задоволено позов Державного підприємства Мелітопольський завод "Гідромаш" (далі по тексту, ДП МЗ "Гідромаш") у справі № 0870/8017/12, визнано протиправним та скасовано: податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість; податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 550902 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012 р. в частині зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість за квітень 2012 року в сумі 131251 грн. та визначення штрафних санкцій в сумі 65625,50 грн. В задоволені вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.07.2012 та податкового повідомлення - рішення № від 23.07.2012 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість за квітень 2012 на 5302428 грн. - судом відмовлено.

За результатом апеляційного оскарження вказаного судового рішення, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 р. по адміністративній справі № 0870/8017/12 - скасовано частково, по справі прийнято нове рішення, яким апеляційну скаргу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту, Мелітопольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області) залишено без задоволення, апеляційну скаргу ДП МЗ "Гідромаш" - задоволено, податкові повідомлення - рішення № від 23.07.2012, та № від 23.07.2012 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість за квітень 2012 на 5302428 грн., скасовані. В іншій частині рішення залишено без змін.

Вважаючи протиправним дії відповідачів щодо нездійснення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 5470737.00 грн., позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням уточнених позовних вимог, обґрунтованим є стягнення з Державного бюджету України на користь ДП МЗ "Гідромаш" заборгованість з податку на додану вартість у сумі 5 433 679,00 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 200.7 статті 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Пунктом 200.10 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України орган державної податкової служби зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно з пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України на підставі отриманого висновку відповідного органу державної податкової служби орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки (пункт 200.11 статті 200 Податкового кодексу України).

Пунктом 200.14 статті 200 Податкового кодексу України визначено, що якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки орган державної податкової служби виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування та враховує її згідно з пунктом 200.6 цієї статті у зменшення податкових зобов`язань з цього податку в наступних податкових періодах;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною органом державної податкової служби за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

На підставі пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або орган державної податкової служби розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, орган державної податкової служби не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган Державного казначейства України. Орган Державного казначейства України тимчасово припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження орган державної податкової служби протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

За правовою позицією Верховного Суду України (постанови від 16.09.2015 у справі № 21-881а15, від 17.11.2015 у справі № 21-4371а15, від 02.12.2015 у справі № 21-2650а15, від 20.04.2016 у справі № 21-452а16, від 07.03.2017 у справі № 820/19449/14) порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), не передбачає бюджетне відшкодування податку на додану вартість у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) зі здійсненням судового контролю над рішеннями контролюючих органів, ухваленими за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування або окремо від здійснення такого контролю. Відшкодування з Державного бюджету України податку на додану вартість є виключними повноваженнями податкових органів та органів державного казначейства, а отже, суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про стягнення такої заборгованості.

Відтак, вважалось, що стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість є неналежним способом захисту прав платника податку. Правильним механізмом визнавалось зобов`язання контролюючого органу виконати покладені на нього законом і підзаконними актами обов`язки щодо надання органу казначейства висновку щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 26.06.2018 на підставі пункту 8 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України передав справу № 826/7380/15 на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.02.2019 відступила від цього висновку Верховного Суд України та зазначила, що на момент виникнення спірних правовідносин надання інспекцією висновку до органу казначейства щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з бюджету, було передбачено статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). Невиконання цього обов`язку спричиняло порушення права платника податку на отримання з бюджету суми відшкодування податку на додану вартість, а такі способи судового захисту, як визнання протиправною бездіяльності податкового органу щодо неподання до органу казначейства висновку із зазначенням відповідної суми бюджетного відшкодування та зобов`язання податкового органу вчинити передбачені законодавством дії, спрямовані на підготовку і надання відповідного висновку органам казначейства, були сформульовані Верховним Судом України виходячи, зокрема з чинного на той час законодавства.

Законами України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VIII та «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 № 1797-VIII внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу України, зокрема й щодо порядку бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до Податкового кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26 визнано таким, що втратив чинність Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з підпунктом 200.7.2 пункту 200.7 цієї статті Кодексу заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

За правилами пункту 200.15 статті 200 Податкового кодексу України у разі коли за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний внести відповідні дані до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Після закінчення процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду контролюючий орган на наступний робочий день після отримання відповідного рішення зобов`язаний внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування платника.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Пунктом 200.12 статті 200 Податкового кодексу України, зокрема визначено, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 Податкового кодексу України).

Наведені норми статті 200 Податкового кодексу України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.01.2017 № 26.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України до 01.02.2017 центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01.02.2016, за якими станом на 01.01.2017 суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Як свідчать встановлені обставини справи, з огляду на подання позивачем до податкового органу розрахунку суми бюджетного відшкодування ПДВ, де останнім було визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодування на розрахунковий рахунок у розмірі 5470737 грн., останнім було проведено позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, на підставі якої прийнято, зокрема податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 550902 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012 р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 5470737,00 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 2735368,50 грн.

Наведені податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в судовому порядку.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 частково задоволено позов Державного підприємства Мелітопольський завод "Гідромаш" (далі по тексту, ДП МЗ "Гідромаш") у справі № 0870/8017/12, визнано протиправним та скасовано: податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість; податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 550902 грн. та податкове повідомлення - рішення № від 23.07.2012 р. в частині зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість за квітень 2012 року в сумі 131251 грн. та визначення штрафних санкцій в сумі 65625,50 грн. В задоволені вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.07.2012 та податкового повідомлення - рішення № від 23.07.2012 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість за квітень 2012 на 5302428 грн. - судом відмовлено.

За результатом апеляційного оскарження вказаного судового рішення, постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 р. по адміністративній справі № 0870/8017/12 було скасовано частково та прийнято нове рішення, яким апеляційну скаргу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Запорізькій області (далі по тексту, Мелітопольська ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області) залишено без задоволення, апеляційну скаргу ДП МЗ "Гідромаш" - задоволено, податкові повідомлення - рішення № від 23.07.2012, та № від 23.07.2012 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість за квітень 2012 на 5302428 грн., скасовані. В іншій частині рішення залишено без змін.

Вказане судове рішення було оскаржено в касаційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 10.12.2016 року касаційну скаргу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Запорізькій області було задоволено частково.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 15.11.2012 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.10.2013 р. у справі № 0870/8017/12 було скасовано.

Справу № 0870/8017/12 направлено на новий судовий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

За результатом повторного розгляду справи, постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.05.2016 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.10.2016 року адміністративний позов Державного підприємства «Мелітопольський завод «Гідромаш» було задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 23.07.2012 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість, за квітень 2012 року у розмірі 5 433 679 грн. та визначення штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 716 839 грн. 50 коп.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 23.07.2012, № від 23.07.2012 та № від 23.07.2012р.

В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.06.2020 року касаційну скаргу Мелітопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області було залишено без задоволення, а постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25 жовтня 2016 року у справі № 0870/8017/12 було залишено без змін.

Відтак, з огляду на скасування податкового повідомлення-рішення № від 23.07.2012 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування, заявленого на розрахунковий рахунок з податку на додану вартість, за квітень 2012 року у розмірі 5 433 679 грн., в судовому порядку фактично підтверджено право позивача на отримання наведеної суми, шляхом її стягнення і, саме вказаний спосіб є належним захистом порушеного права.

Також, з матеріалів справи вбачається, що доказів або пояснень наявності у позивача податкового боргу, який в силу приписів пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України підлягав би погашенню за рахунок суми заявленого бюджетного відшкодування, відповідачем до суду подано не було.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 14.05.2014 року в адміністративній справі №808/1586/14 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов