Справа № 320/5769/20
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року м. Київ № 320/5769/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Повх І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача Усенко М.М., Бабич О.М.,

від відповідача не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби у Київській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 14.01.2020 № ;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 14.01.2020 № .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 20.08.2018 між нею та Броварською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,2200 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. За умовами договору орендна плата за земельну ділянку несільськогосподарського призначення комунальної власності, вноситься у такі строки: відповідно до ст.ст. 286-289 ПКУ, протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення органом державної податкової служби, шляхом перерахування на рахунок орендодавця.

Позивач зауважила, що податкового повідомлення-рішення про нарахування орендної плати вона не отримувала, відтак у зручний час самостійно здійснювала оплату орендної плати на виконання умов вказаного договору.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Крім того, суд витребував від відповідача докази по справі.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.09.2020 суд відклав розгляд справи на 19.10.2020.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву у якій просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до інформації, наявної у контролюючому органі громадянка ОСОБА_1 орендує земельну ділянку (договір від 20.08.2018 №б/н) за адресою: АДРЕСА_1 (для розміщення торгово - виробничої бази), загальною площею 0,22 га. Орендна плата за земельну ділянку становить 122558,73грн. Отже, платнику було сформовано податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 15.02.2019 №-1006 на суму 122558,73 грн. по орендній платі з фізичних осіб за 2019 рік, в якому була визначена сума грошового зобов`язання, та направлено поштовим зв`язком 19.03.2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№010) позивачу на адресу наявну у даних ДРФО: АДРЕСА_2 . Поштовою службою лист повернуто 28.03.2019, з відміткою «причина не вручення - інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання».

Відповідач вказав, що згідно з п.58.3 статті 58 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями, у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення - рішення, у зв`язку з незнаходження фактичного місця розташування (місцязнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення - рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомлені про вручення із значенням причин невручення. Статтею 126 Кодексу зазначено що платники податків несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум узгодженого грошового зобов`язання. Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу визначено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, вважається податковим боргом.

Відповідач пояснив, що відповідно до встановленого порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб сформовано оскаржувані податкові повідомлення - рішення форми «Ш» від 14.01.2020 № на суму 2900 грн, та № на суму 1332,61 грн. та направлено ОСОБА_1 поштовим зв`язком рекомендованим повідомленням про вручення №065 від 16.01.2020 (з поштовою відміткою: отримано особисто 25.01.2020) на адресу: АДРЕСА_3 .

Позивач не погоджуючись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила про те, що в розділі 13 Договору «Реквізити сторін» вказуються дані орендаря - ОСОБА_1 , місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_4 . Водночас, позивач вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо того, що позивачу було направлено ППР за належною адресою, оскільки за адресою: АДРЕСА_2 вона не проживає. Також відповідач не зазначив, чому сталася зміна даних місця проживання ОСОБА_1 в ДРФО та на підставі яких даних це сталося і коли відповідач не пояснює, що лише підтверджує факт порушення прав та інтересів позивача. Додатково позивач зазначила, що згідно з п. 58.3 статті 58 ПКУ у разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

У судове засідання, призначене у справі на 19.10.2020 з`явилися уповноважені представники позивача, які підтримали позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду справи у передбачений законодавством строк, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення зі штриховим ідентифікатором № 158.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується відомостями паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 виданим Броварським МВ ГУ МВС України у Київській області. Згідно із відомостями відбитку штемпелю на сторінці 12 паспорта щодо місця проживання, ОСОБА_1 14.11.2006 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

20.08.2018 між Броварською міською радою (орендодавець) в особі міського голови Сапожка Ігоря Васильовича та ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки б/н, за умовами якого орендодавець відповідно до рішення Броварської міської ради Київської області від 21.06.2018 року №967-41-07 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2200 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення торгово-виробничої бази) - землі житлової та громадської забудови (комерційне використання), яка знаходиться по АДРЕСА_1 . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, виданого державним кадастровим реєстратором Машковим О.М. міськрайонного управління у Броварському районі та місті Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27.06.2018 року за №НВ-018, ця земельна ділянка рахується в землях житлової та громадської забудови в межах Броварської міської ради. Кадастровий номер земельної ділянки: :00:059:0184.

Пунктом 2.3 договору обумовлено що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору, згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, міськрайонного управління у Броварському районі та місті Броварах Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.07.2018 року за № 1558 становить: 1 750 838,94 (один мільйон сімсот п`ятдесят тисяч вісімсот тридцять вісім) гривень 94 копійки.

Відповідно до пункту 4.1. договору орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі в національній валюті України, що становить 7% (сім) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки - 1 750 838,94 гривень і складає: 122 558,73 (сто двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 73 копійки на рік.

Приписами пункту 4.3 договору обумовлено, що орендна плата за земельну ділянку несільськогосподарського призначення комунальної власності, вноситься у такі строки: відповідно до ст.ст.286-289 Податкового Кодексу України, протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення органом державної податкової служби, шляхом перерахування на рахунок: отримувач - Броварське УДКС України Київської області, код за ЄДРПОУ - 37893158, р/р - 0005, код класифікації - 18010900, Банк отримувача - ГУ ДКС України у Київській області (ЕАП), МФО (код банку отримувача) - 899998.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

сума заборгованості вважається податковим боргом і стягується з нарахуванням пені, що нараховується на суму податкового боргу (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті (п.п.4.5.5 договору)

Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації речового права на земельну ділянку (п.12.1. договору).

У пункті 13 договору зазначено реквізити сторін, де зокрема:

- орендодавець Броварська міська рада Київської області в особі міського голови Сапожка Ігоря Васильовича; місцезнаходження юридичної особи юридична адреса: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 15, ідентифікаційний код 26376375;

- орендар Громадянка ОСОБА_1 ; місце проживання фізичної особи зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Згідно відомостей витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 136658456, державним реєстратором Броварської міської ради зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :00:059:0184 площею 0,22 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: АДРЕСА_1 за орендарем ОСОБА_1 .

Як було встановлено судом, Головним управлінням ДФС у Київській області (Броварським управлінням) прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 15.02.2019 №-1006, яким ОСОБА_1 визначено сума грошового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 122558,73 грн.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Київській області було встановлено порушення ОСОБА_1 строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, на підставі чого прийнято податкові повідомлення - рішення форми «Ш» від 14.01.2020 № на суму 2900 грн, та № на суму 1332,61грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення направлено ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, зокрема рекомендованим повідомленням про вручення №065 від 16.01.2020 на адресу: АДРЕСА_3 та згідно поштової відмітки: отримано особисто 25.01.2020.

Позивач не погоджуючись зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями від 14.01.2020 № та № 25.03.2020 подала скаргу на вказані податкові повідомлення-рішення до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України від 26.05.2020 № Б/-09, скарги фізичної особи ОСОБА_1 від 25.03.2020 без зазначення номеру на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області 14.01.2020 № та № без розгляду та повернуло їх.

Не погоджуючись зі спірними податковими повідомленнями рішеннями ГУ ДПС у Київській області від 14.01.2020 позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (із змінами та доповненнями, далі - ПК України) платники податків зобов`язані:

п.п.16.1.3: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

п.п.16.1.4: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із п.п.14.1.73 п.14.1 ст. 14 ПК України землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Відповідно до п.п.14.1.74 п.14.1 ст. 14 ПК України земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, цільовим (господарським) призначенням та з визначеними щодо неї правами.

Згідно з п.п.14.1.136 п.14.1 ст. 14 ПК України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата.)

Згідно статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно із статтею 269 Податкового кодексу платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Згідно із п.285.1 ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю (земельного податку) є календарний рік.

Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України, об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Броварською міською радою 20.08.2018 було укладено договір оренди земельної ділянки б/н, за умовами якого ОСОБА_1 прийняла у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,2200 га, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для розміщення торгово-виробничої бази) - землі житлової та громадської забудови (комерційне використання), яка знаходиться по АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 288.1 статті 288 ПК України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Згідно з пунктом 288.7 статті 288 ПК України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до п.288.4 ст. 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 286.5 статті 286 цього Кодексу встановлено, що нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Отже, Податковим кодексом України передбачено сплату податку (орендної плати) фізичними особами на підставі рішення контролюючого органу, що узгоджується з положення договору оренди земельної ділянки від 20.08.2018 б/н, яке надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року.

Відповідно до приписів п.58.2-58.3 статті 58 ПК України 58.2. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Так, відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Судом було встановлено, що Головним управлінням ДФС у Київській області (Броварським управлінням) прийнято податкове повідомлення - рішення форми «Ф» від 15.02.2019 №-1006, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 122558,73 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення від 15.02.2019 №-1006 направлено засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення (№010) на адресу: АДРЕСА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист повернуто відправнику Броварському управлінню ГУ ДФС у Київській області із довідкою відділення зв`язку «причина не вручення - інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання».

Разом з тим, зі змісту пункту 13 договору оренди земельної ділянки від 20.08.2018 б/н вбачається, що орендар ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Отже, судом встановлено, що контролюючим органом було направлено податкове повідомлення-рішення від 15.02.2019 №-1006, яким ОСОБА_1 визначено суму грошового зобов`язання по орендній платі з фізичних осіб за 2019 рік в розмірі 122558,73 грн. за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, як було встановлено судом вказана адреса не є зареєстрованим місцем проживання позивача чи місцезнаходженням останнього, а тому з урахуванням приписів пункту 58.3 статті 58, якою передбачено, що у разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків, податкове повідомлення- рішення від 15.02.2019 №-1006 слід вважати таким, що не вручено платнику ОСОБА_1 .

Також, відповідач під час розгляду справи не надав до суду належних доказів направлення податкового повідомлення-рішення від 15.02.2019 №-1006, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання з плати за землю, за місцезнаходженням (зареєстрованим місцем проживання) ОСОБА_1 , яке також зазначене у договорі оренди земельної ділянки від 20.08.2018 б/н.

Відповідно до приписів пункту 287.5 статті 287 ПК України податок (плата за землю) фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 287.9 статті 287 ПК України визначено, що у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове (податкові) повідомлення-рішення у строки, встановлені цією статтею, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання.

Відповідно до приписів п.288.4 статті 288 ПК України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Так, як було встановлено судом, зі змісту п. 4. 3 договору оренди земельної ділянки від 20.08.2018 б/н вбачається, що орендна плата за земельну ділянку несільськогосподарського призначення комунальної власності, вноситься у такі строки: відповідно до ст.ст.286-289 Податкового Кодексу України, протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення органом державної податкової служби, шляхом перерахування на рахунок: отримувач - Броварське УДКС України Київської області, код за ЄДРПОУ - 37893158, р/р - 0005, код класифікації - 18010900, Банк отримувача - ГУ ДКС України у Київській області (ЕАП), МФО (код банку отримувача) 899998.

З огляду на викладені норми, суд зазначає, що оскільки відповідачем не було надіслане податкове повідомлення-рішення від 15.02.2019 № -1006 за належною адресою місцезнаходження платника податку останнє вважається таким що не вручено платнику, відтак у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок щодо сплати грошового зобов`язання з податку (орендної плати).

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Кодексу визначено, що податковий борг вважається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом

Відповідно до положень пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як було встановлено судом, відповідачем не було подано суду доказів надіслання (вручення) позивачу податкового повідомлення-рішення від 15.02.2019 №-1006, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання з орендної плати за 2019 рік, чим було порушено законні права та інтереси платника податку - ОСОБА_1 .

Відтак, аналізуючи обставини справи, судом встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 15.02.2019 №-1006 не було направлено контролюючим органом за місцезнаходженням платника податку, відтак вважається таким що не вручено платнику, а тому у ОСОБА_1 був відсутній обов`язок передбачений умовами договору щодо сплати орендної плати.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем було неправомірно застосовано до позивача штрафні санкції за несвоєчасне погашення грошових зобов`язання з орендної плати за землю за 2019 рік, у зв`язку з чим оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_1 було сплачено орендну плата за земельну ділянку несільськогосподарського призначення комунальної власності за 2019 рік, що підтверджується відомостями квитанцій № 107 він 08.02.2019 на суму 5147,00, №194 від 21.02.2019 на суму 10000,00 грн, №89 від 27.02.2019 на суму 10000,00 грн., №17 від 06.03.2019 на суму 10000,00 грн, №167 від 29.03.2019 на суму 10000,00 грн.,№33 від 04.06.2019 на суму 14500,00 грн., №12 від 08.06.2019 на суму 14500,00 грн., №3152 від 27.06.2019 на суму 14500,00 грн., № 4117 від 01.07.2019 на суму 14500,00 грн., №140 від 02.07.2019 на суму 9000,00 грн.

Згідно приписів ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем під час розгляду справи надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не були спростовані відповідачем, відтак не доведено правомірності спірних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840, 80 грн., що підтверджується відомостями квитанції № 0.0..1 від 20.07.2020, відтак вказана сума судового збору підлягає стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.01.2020 № .

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.01.2020 № .

4. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (; місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а) суму судового збору у розмірі 840 (вісім сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 26 жовтня 2020 р.