Справа № 640/22226/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І., Парінова А. Б.

за участю секретаря: Скидан С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року

у справі № 640/22226/20 (розглянуто у порядку письмового провадження)

за позовом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

до відповідача Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі старшого державного виконавця Магди С.Г.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Дніпрометиз"

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61930256,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2020 року Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (надалі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в особі старшого державного виконавця Магди С.Г.(надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Дніпрометиз", в якому просило суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 26.08.2020 ВП№61930256, винесену старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Магдою С.Г.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на протиправність постанови про накладення штрафу від 26.08.2020 ВП№61930256, оскільки з метою виконання рішення суду першої інстанції від 11.04.2019 у справі №160/9312/18 та вимог постанови про відкриття виконавчого провадження №61930256 Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України направлено на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву у формі листа від 02.06.2020 №2432-03/139 про закінчення виконавчого провадження №61930256 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду відповідно до виконавчого листа, на підставі якого відкрито виконавче провадження №61930256.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року в задоволенні позовних вимог Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - відмовлено повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва 07 жовтня 2020 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права. Так, апелянт зазначає, що рішення суду виконано у повному обсязі, що підтверджується листом від 06.04.2020 № 4103- 12/22842-07 позивачем надано відповідь на звернення ПАТ «Дніпрометиз» від 18.03.2020 № 40/26-4 (вх. Мінекономіки від 20.03.2020 № 07/27175-20) стосовно виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі № 160/9312/18 щодо розгляду листа-звернення ПАТ «Дніпрометиз» від 08.10.2018 № 40/26 та у зв`язку з цим фактично Міністерство виконало в повному обсязі рішення суду першої інстанції від 11.04.2019 у справі № 160/9312/18 згідно з виконавчим документом у виконавчому провадженні ВП 61930256 та просило закінчити виконавче провадження, зважаючи на приписи пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд його апеляційної скарги без його участі та задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Представник третьої особи в судове засіданні не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

На адресу суду апеляційної інстанції від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апелянтом не виконано рішення суду, а отже відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дніпрометиз" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути лист - звернення ПрАТ "Дніпрометиз" №40/26 від 08.10.2018, зареєстрований в Міністерстві за №07/70098-18 від 09.10.2018.

На виконання вказаного рішення 19.03.2020 судом видано виконавчий лист №160/9312/18.

На підставі виконавчого листа від 19.03.2020 №160/9312/18 за заявою стягувача старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магдою С.Г. відкрито виконавче провадження №61930256 про зобов`язання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути лист-вернення ПрАТ "Дніпрометиз" №40/26 від 08.10.2018, зареєстрований в Міністерстві за №07/70098-18 від 09.10.2018.

Листом від 02.06.2020 №2432-03/139 позивач повідомив відповідача про те, що листом від 06.04.2020 № 4103-12/22842-07 Мінекономіки надало відповідь на звернення ПАТ "Дніпрометиз" від 18.03.2020 №40/26-4 (вх. Мінекономіки від 20.03.2020 № 07/27175-20) стосовно виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі № 160/9312/18 щодо розгляду листа-звернення ПАТ "Дніпрометиз" від 08.10.2018 № 40/26, та на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" просив закінчити виконавче провадження № 61930256 у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом у ВП№№ 61930256.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Магди С.Г. від 26.08.2020 у виконавчому провадженні №61930256 за невиконання рішення суду без поважних причин на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України накладено штраф на користь держави у розмірі 5100, 00 грн.

Не погоджуючись з діями відповідачів та прийнятою постановою, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 №160/9312/18, як на момент винесення оскаржуваної постанови, так і на момент розгляду даної справи в суді першої інстанції, а отже постанова про накладення штрафу від 26.08.2020 ВП№61930256, винесено старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції Магдою С.Г. у відповідності до вимог законодавства.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спеціальним Законом, що здійснює регулювання правовідносин, які склалися в процесі судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів є Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

На примусове виконання Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №160/9312/18 від 19 березня 2020року, а отже рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 року, у відповідності з положеннями статті 129-1 Конституції України, є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 26 вказаного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно частин першої - третьої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, що постанову про накладення штрафу від 26.08.2020 року ВП №61930256 винесено в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по справі № 160/9312/18 виданого 19 березня 2020 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом, яким зобов`язано Міністерство економічного розвитку і торгівлі України повторно розглянути лист - звернення ПрАТ "Дніпрометиз" №40/26 від 08.10.2018, зареєстрований в Міністерстві за №07/70098-18 від 09.10.2018.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується апелянтом, що листом від 06.04.2020 року № 4103-12/22842-07 Мінекономіки надало відповідь на звернення ПАТ "Дніпрометиз" від 18.03.2020 №40/26-4 (вх. Мінекономіки від 20.03.2020 № 07/27175-20) щодо виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.04.2019 у справі № 160/9312/18. Щодо розгляду листа-звернення ПАТ "Дніпрометиз" від 08.10.2018 № 40/26 відповідь не надавалася.

Третя особа, яка є стягувачем у виконавчому провадженні №61930256, також наголосила на тому, що відповідачем фактично не виконано рішення суду від 11.04.2019 у справі № 160/9312/18 без поважних причин, що свідчить про ухилення від виконання такого рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем рішення суду не виконано, оскільки звертаючись до відповідача із листом від 06.04.2020 року № 4103-12/22842-07, позивачем вказано, що ним було надано відповідь на звернення ПАТ "Дніпрометиз" від 18.03.2020 №40/26-4 від 20.03.2020 № 07/27175-20, в той час, як в рішенні суду зазначено звернення за №40/26 від 08.10.2018 №07/70098-18 від 09.10.2018 року, на яке відповідь надана не була.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення суду за виконавчим листом по справі №160/9312/18 позивачем не було виконано, чим порушено конституційний принцип обов`язковості виконання судового рішення, а тому застосування до позивача постановою від 26 серпня 2020 року штрафу в розмірі 5100 грн. є правомірним.

Так, Верховний Суд, зокрема у постанові від 04 вересня 2019 року по справі №286/1810/17, зауважив, що накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа, в той же час, застосовуючи принцип верховенства права, рішення судів є обов`язковими до виконання, відповідно мають бути забезпечені належним виконанням.

Так, згідно з рекомендаціями, викладеними у Висновку Консультативної ради Європейських суддів №13 (2010) «Щодо ролі суддів у виконанні судових рішень», КРЄС вважає, що в державі, яка керується верховенством права, державні органи, насамперед, зобов`язані поважати судові рішення і як найшвидше реалізувати їх "ex-officio". Сама думка, що державний орган може відмовитися від виконання рішення суду, підриває концепцію примату права. Виконання рішення повинно бути справедливим, швидким, ефективним і пропорційним. Тому для цього мають бути забезпечені необхідні кошти. Чіткі правові норми повинні визначати доступні ресурси, відповідальні органи та відповідну процедуру їх розподілу.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зміст апеляційної скарги є ідентичним позовній заяві, а отже, доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

При цьому апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

А. Б. Парінов