Справа № 420/8331/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8331/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 31 серпня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-11571/13-20-СГ від 11.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою;

2. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою, шляхом поділу, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 20 червня 2020 року.

Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивачем в адміністративному позові зазначено, що ОСОБА_1 згідно з вимогами статей 116, 118, 121 та 122 Земельного кодексу України 20 червня 2020 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з клопотаннями про надання йому дозволу на розроблення документації із землеустрою з метою одержання безоплатно у власність земельної ділянки площею 5,6000 га для ведення фермерського господарства. Бажана земельна ділянка розташована на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (поза межами населеного пункту) та у власності або користуванні інших осіб не перебуває. Вказує, що Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області на подане клопотання видано наказ про відмову у наданні відповідного дозволу з формулюванням причини відмови: «Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області затверджено перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, до якого включена земельна ділянка, яку Ви бажаєте отримати у власність». Позивач вважає зазначені дії відповідача такими, що порушують його право як громадянина України на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, передбачене статтями 116, 118, 121 та 122 Земельного кодексу України.

25 вересня 2010 року до суду від відповідача за вх.№38956/20 надійшов відзив на позов (а.с.26-30), у якому посилаючись на Конституцію України, ст.ст.15-1, 116, 118, 122, 134, 135, 136 відповідач зазначає, що Головне управління є організатором земельних торгів з продажу прав оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності на території Одеської області. Вказує, що наказом Головного управління від 17.02.2020 № 45 внесені зміни до наказу Головного управління від 20.04.2015 № 53 «Про доповнення переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами». Так, відповідно до додатку до наказу Головного управління від 17.02.2020 № 45, земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0011 на території Ананьївської Першої сільської ради Арцизького району Одеської області (поза межами населеного пункту) включена до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами. Головне управління, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, є організатором земельних торгів та відповідно до вимог чинного законодавства наділений повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги. Зазначає, що оскільки спірна земельна ділянки належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної власності, то розгляд питання про надання дозволу чи відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки у власність, включення її в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для подальшого продажу права оренди на земельних торгах віднесено до компетенції відповідача. По вищезазначеній земельній ділянці визначено виконавця земельних торгів яким здійснюється підготовка земельної ділянки, яка передбачає виготовлення документації із землеустрою, реєстрації земельних ділянок та права на них замовлення витягу з нормативної грошової оцінки земельної ділянки ті агротехнічного паспорта. Вказує, що включення у передбаченому законодавством порядку спірної земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у форм аукціону, виключає можливість відчуження цієї земельної ділянки ї розпорядником (відповідачем) до завершення торгів. Земельна ділянка сільськогосподарського призначення державної власності кадастровий номер :01:003:001 згідно з наказом Головного управління, запропонована до продажу на аукціоні раніше, ніж звернувся позивач з відповідним клопотанням.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

06 жовтня 2020 року до суду від позивача аз вх. №41222/20 надійшла відповідь на відзив (а.с.44), в якій позивач зазначає, що викладені у відзиві доводи відповідача зводяться лише до формального цитування нормативно-правових актів, при цьому нічого не аргументуючи по суті позовних вимог - чим саме обґрунтовується оскаржувана бездіяльність відповідача, які у відповідача були законні підстави, передбачені статтею 118 Земельного кодексу України відмовити позивачу у наданні відповідного дозволу. Вказує, що позиція відповідача полягає в тому, що ним «правомірно відмовлено» в наданні відповідного дозволу позивачеві - через передачу на земельні торги бажаної до відведення земельної ділянки. При цьому належних та допустимих доказів такої позиції не надається, відповідачем взагалі зазначається у відзиві про земельну ділянку, яка розташована в Арцизському районі Одеської області.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із клопотанням (а.с.12), зареєстрованим відповідачем 26.06.2020 року за вх.№М-12097/0/36-20, у якому просив надати дозвіл на розроблення документації із землеустрою для одержання безоплатно у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 5,6 га, яка розташована на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (поза межами населеного пункту) у межах проінвентаризованої земельної ділянки кадастровий номер :01:003:0011.

До вказаного клопотання ОСОБА_1 надано до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області наступні документи: копію паспорта та ідентифікаційного коду (а.с.8-10); відомості з документації із землеустрою, щодо бажаного місця розташування земельної ділянки (а.с.33); копія листа відділу Держгеокадастру в Ананьївському районі №157/101-18 від 15.01.2018 року про середній розмір земельної частки - паю по сільським радам Ананьївського району Одеської області (а.с.15); копії виписок з погосподарської книги (а.с.13).

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 11.08.2020 року №15-11571/13/20-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» (а.с.11, 37), відповідно до статей 15-1, 22, 33, 118, 122, 123 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 17.11.2016 № 308 (у редакції відповідно до наказу Держгеокадастру віл 20.02.2020 № 53), наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.02.2020 № 45, відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеною пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 5,60 га, із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства з таких підстав: Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області затверджений перелік земельних ділянок право оренди на які виставляється на земельні торги окремими лотами, до якого включена земельна ділянка, яку Ви бажаєте отримати у власність.

Не погоджуючись з вищевказаним наказом, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом «б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. «а» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області від 20.04.2015 року №53 (а.с.41) доповнено перелік земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами, згідно додатку №1, затвердженого наказом Головного управління Держземагентства в Одеській області «Про затвердження переліку земельних ділянок» №77 від 18.19.2014, земельними ділянками, визначеними додатком № 1 цього наказу (а.с.42-43), в якому під номером лота 386 зазначена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області (за межами населеного пункту) з кадастровим номером :01:003*.

Наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.02.2020 року №45 (а.с.38-39) внесено зміни до наказів Головного управління Держземагентства в Одеській області від 10.11.2014 № 101, від 12.11.2014 №105, від 21.11.2014 №112, від 08.12.2014 № 124, від 16.12.2014 № 131, від 24.12.2014 № 144, від 05.01.2015 № 1, від 09.02.2015 № 18, під 24.02.2015 № 24, від 12.03.2015 № 37, від 31.03.2015 №49, від 20.04.2015 № 53, від 06.05.2015 №61 та наказів Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 12.06.2015 № 24, від 12.06.2015 №25, від 23.06.2015 № 29, від 23.07.2015 №50, від 20.08.2015 №68, від 11.09.2015 №97, від 30.09.2015 № 117, від 26.10.2015 № 141, від 13.12.2016 № 308, від 14.02.2017 № 116, від 19.04.2017 № 158, від 27.04.2017 № 167, від 27.04.2017 № 168, від 31.05.2017 № 186, від 20.06.2017 № 193, від 20.04.2018 № 101, від 05.09.2018 № 215, від 18.12.2018 № 297, від 14.01.2019 № 11 «Про доповнення переліку земельних ділянок» по окремо зазначених лотах згідно додатку 1 (додається).

Відповідно до додатку №1 до наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.02.2020 року №45, земельну ділянку з кадастровим номером :01:003:0011, яка розташована за межами населеного пункту Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, орієнтовною площею 12,3710 га, включено до переліку земельних ділянок, права оренди на які виставляються на земельні торги окремими лотами.

Зі змісту ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

При цьому ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст.134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.2 ст.134 Земельного кодексу України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб; використання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, та спеціального водокористування відповідно до отриманих дозволів; використання релігійними організаціями, які легалізовані в Україні, земельних ділянок під культовими будівлями; будівництва об`єктів, що в повному обсязі здійснюється за кошти державного та місцевих бюджетів; надання земельних ділянок підприємствам, установам і громадським організаціям у сфері культури і мистецтв (у тому числі національним творчим спілкам та їх членам) під творчі майстерні; надання земельних ділянок в оренду для реконструкції кварталів застарілої забудови, для будівництва соціального та доступного житла, якщо конкурс на його будівництво вже проведено; розміщення іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, представництв міжнародних організацій згідно з міжнародними договорами України; надання земельної ділянки, викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності для забезпечення таких потреб; надання земельних ділянок державної або комунальної власності для потреб приватного партнера в рамках державно-приватного партнерства відповідно до закону; надання земельної ділянки замість викупленої для суспільних потреб чи примусово відчуженої з мотивів суспільної необхідності та повернення такої земельної ділянки колишньому власнику чи його спадкоємцю (правонаступнику), у разі якщо така потреба відпала; будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); будівництва об`єктів забезпечення життєдіяльності населених пунктів (сміттєпереробних об`єктів, очисних споруд, котелень, кладовищ, протиерозійних, протизсувних і протиселевих споруд); передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва; надання земельних ділянок суб`єктам господарювання, що реалізують відповідно до Закону України «Про особливості провадження інвестиційної діяльності на території Автономної Республіки Крим» зареєстровані в установленому порядку інвестиційні проекти. Надання такої земельної ділянки у власність здійснюється згідно із законодавством після завершення строку реалізації інвестиційного проекту за умови виконання суб`єктом господарювання договору про умови реалізації цього інвестиційного проекту на території Автономної Республіки Крим; поновлення договорів оренди землі; передачі в оренду, концесію майнових комплексів або нерухомого майна, розташованого на земельних ділянках державної, комунальної власності; надання в оренду земельних ділянок індустріальних парків керуючим компаніям цих індустріальних парків; надання земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; надання в оренду земельних ділянок під польовими дорогами, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення (крім доріг, що обмежують масив), відповідно до статті 37-1 цього Кодексу; надання в оренду земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами, що обслуговують масив земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до ч.3 ст.134 Земельного кодексу України земельні торги не проводяться при наданні (передачі) земельних ділянок громадянам у випадках, передбачених статтями 34, 36 та 121 цього Кодексу, а також передачі земель загального користування садівницькому товариству та дачному кооперативу. Земельні торги не проводяться при безоплатній передачі земельних ділянок особам, статус учасника бойових дій яким надано відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Згідно з ч.1 ст.136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення. У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Відповідно до ч.3 ст.135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів. Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення. Учасником земельних торгів є фізична або юридична особа, яка подала виконавцю земельних торгів документи, зазначені в частині сьомій статті 137 цього Кодексу, сплатила реєстраційний та гарантійний внески, зареєстрована у книзі реєстрації учасників земельних торгів і відповідно до закону може набувати право власності чи користування земельною ділянкою, яка виставляється на земельні торги.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.136 Земельного кодексу України добір земельних ділянок державної чи комунальної власності, у тому числі разом з розташованими на них об`єктами нерухомого майна (будівлями, спорудами) державної чи комунальної власності, які або права на які виставляються на земельні торги, здійснюється з урахуванням затверджених містобудівної документації та документації із землеустрою, а також маркетингових досліджень, інвестиційної привабливості, звернень громадян та юридичних осіб щодо намірів забудови. Земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Згідно з ч.4 ст.136 Земельного кодексу України підготовка лотів до проведення земельних торгів включає: а) виготовлення, погодження та затвердження в установленому законодавством порядку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі зміни цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості); б) державну реєстрацію земельної ділянки; в) державну реєстрацію речового права на земельну ділянку; г) отримання витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель» у разі продажу на земельних торгах права оренди на неї; ґ) проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до Закону України «Про оцінку земель», крім випадків продажу на земельних торгах права оренди на неї; д) встановлення стартової ціни продажу земельної ділянки, яка щодо земель державної та комунальної власності не може бути нижчою за експертну грошову оцінку земельної ділянки; е) встановлення стартового розміру річної орендної плати, який щодо земель державної та комунальної власності не може бути меншим розміру орендної плати, визначеного Податковим кодексом України; є) встановлення стартової ціни продажу прав емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, яка щодо земель державної чи комунальної власності не може бути нижчою за ринкову вартість відповідного права, визначену шляхом проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок; ж) визначення виконавця земельних торгів, дати та місця проведення земельних торгів.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, як розпорядник земель сільськогосподарського призначення державної власності, є організатором земельних торгів, та відповідно до вимог чинного законодавства наділене повноваженнями визначати перелік земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

При цьому, реалізовуючи свої повноваження організатора земельних торгів, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, з урахуванням визначених Земельним кодексом України вимог, мало право прийняти відповідний наказ про доповнення переліку земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

Крім того, з аналізу зазначених норм земельного законодавства слідує, що прийняттю наказу про доповнення переліку земельних ділянок державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги передувала тривала процедура добору земельної ділянки, присвоєння їх кадастрового номеру та її реєстрації.

Як вбачається з додатків №1 до наказу Головного управління Держземагенства в Одеській області від 20.04.2015 року №53 та наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 17.02.2020 року №45, у графі «Кадастровий номер земельної ділянки» зазначено « :01:003:0011». Так, Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області до Переліку вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які вставляються на земельні торги, включено земельну ділянку (лот №386), якій присвоєно кадастровий номер, у зв`язку з чим, суб`єктом владних повноважень дотримано вимоги щодо форми переліку земельних ділянок, державної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги.

Земельним кодексом України не передбачено заборони щодо включення земельних ділянок до переліку ділянок сільськогосподарського призначення, які виставляються на земельні торги при зверненні громадянина із клопотанням про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки у власність.

Суд зазначає, що відповідно до положень частини 3 статті 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Із системного аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що наявність у чинному законодавстві України обмежень щодо передачі у користування земельної ділянки, віднесеної до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Крім того, включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, хоч і не відноситься ні до однієї з підстав, визначених ч.7 ст.118 Земельним кодексом України, однак, з урахуванням вимог ст.136 Земельного кодексу України, є самостійною підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-11571/13-20-СГ від 11.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою, шляхом поділу, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 20 червня 2020 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, суд вважає за доцільне позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 02 вересня 2020 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, приймаючи до уваги те, що останній день розгляду справи припав на вихідний день (неділя), в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 02 листопада 2020 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241- 246, 250, 255, 295, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру в Одеській області №15-11571/13-20-СГ від 11.08.2020 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою, шляхом поділу, щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 5,6000 гектара у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства за межами населених пунктів на території Ананьївської Першої сільської ради Ананьївського району Одеської області, згідно поданого клопотання з додатками від 20 червня 2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру в Одеській області (вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65107, ).

Суддя О.А. Вовченко