Справа № 631/241/19
Суддя: Пархоменко І. О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 631/241/19
провадження № 2-а/631/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі :

головуючого - судді Пархоменко І. О.,

при секретарі судового засідання Семенко А. А.,

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича про визнання дій протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича про визнання дій протиправним та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 25 лютого 2019 року інспектором 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Денисенком Олександром Ігоревичем було винесено постанову серії ЕАВ № 946093 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу 425 гривень. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 о 19 годині 57 хвилин, у м. Харкові по вул. Полтавський шлях, 136, рухаючись на автомобілі, на якому начебто були відсутні передбачені інструкцією задні бризковики, чим порушив вимоги п. 31.4.7 «е» ПДР та не пред`явив документи передбачені в п. 2.4.а. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає дії інспектора протиправними, а постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, не були вирішені клопотання, дослідженні докази, а також було порушено право на захист. У оскаржуваній постанові відсутні будь які додатки, в тому числі і обов`язкові, не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Просив суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича та скасувати постанову серія ЕАВ № 946093 від 25 лютого 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою судді Нововодолазького районного суду Харківської області прийнято до свого провадження позовну заяву та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з?явився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив задольнити позовні вимоги. Також просив провести судовий розгляд без його участі.

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду не надав.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ч. 2 цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

25 лютого 2019 року інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Денисенком Олександром Ігоровичем винесено постанову серії ЕАВ № 946093 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII від 30 червня 1993 року встановлені обов`язки учасників дорожнього руху, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) передбачено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 2 липня 2015 року (зі змінами та доповненнями), поліція, відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Зазначене закріплено пунктом 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію».

Приписами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, зокрема, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП закріплено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пунктами 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

З постанови серії ЕАВ № 946093 вбачається, що водій керував автомобілем на якому були відсутні передбачені конструкцією задні бризговики, чим порушив пункт 31.4.7 «е» ПДРУ та не пред?явив документи передбачені в пункті 2.1 на вимогу поліцейського, чим порушив п. 2.4.а. ПДР - керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачений законодавством, ліцензійної картки на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим вчинивадміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Пунктом 2. 1 Правил дорожнього руху встановлено перелік документів, які повинен мати при собі водій механічного транспортного засобу .

За пунктом 2. 4.а Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно зпунктом 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі відсутності передбачених конструкцією, зокрема, бризковиків.

Згідно з п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, статтею 126 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене, зокрема, ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 5 розділу ІІІ Інструкції передбачає які питання вирішує поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції встановлені дії поліцейського при розгляді справи.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів, як зазначено в ч. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, зокрема, на органи Національної поліції.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. Зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В постанові серії ЕАВ № 946093, складеної інспектором 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенантом поліції Денисенком Олександром Ігоровичем 25 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , відсутнє будь яке посилання на докази, які свідчать про порушення позивачем правил дорожнього руху, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП. В графі «до постанови додається» немає жодного запису, тобто, вказівка на докази відсутня.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг у справах про адміністративні правопорушення» від 24 червня 1988 року № 6, встановлено, що розглядаючи скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення, суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного.

Приписами ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач заперечує вчинення правопорушення, в якому його звинувачують, при цьому вказав у позові, що мав документи під час складання інспектором спірної постанови. Зазначив про відсутність будь-яких доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також не надав доказів правомірності складання постанови серії ЕАВ № 946093 від 25 лютого 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасник дорожнього руху може оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції, військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України у разі порушення з його боку чинного законодавства.

Частиною 3 ст. 288 КУпАП встановлено, що оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, що передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено здійснення розгляду і вирішення справ в адміністративних судах на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України визначили, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, в судове засідання відповідач не з`явився, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надав. Оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить посилань на будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення. Окрім того, взагалі не є зрозумілим посилання посадової особи, що склала постанову, на порушення ОСОБА_1 пункту 31.4.7 «е» Правил дорожнього руху, тоді як ч. 1 ст. 126 КУпАП не передбачена відповідальність за зазначене.

Згідно з ч. 5 ст. 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Частиною 3 ст. 286 КАС України закріплено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 7, 9, 126, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення", п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. ст. 2, 5, 6 - 10, 20, 72 - 77, 122, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції у Харківській області лейтенанта поліції Денисенка Олександра Ігоровича серії ЕАВ № 946093 від 25 лютого 2019 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Відповідно ч. 2 ст. 271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275 - 277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286 - 288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Нововодолазький районний суд Харківської області до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Денисенко Олександр Ігорович, лейтенант поліції, інспектор 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області, 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя І. О. Пархоменко