Справа № 640/13603/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Вінницягаз" до Державної фіскальної служби України про скасування індивідуальної податкової консультації, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України №896/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 05.03.2019 року;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України надати акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» нову індивідуальну податкову консультацію по визначених у запиті питаннях, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року адміністративний позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» задоволено; Визнано протиправною та скасовано індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України №896/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 05.03.2019 року; Зобов`язано Державну фіскальну службу України надати акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» нову індивідуальну податкову консультацію по визначених у запиті питаннях, з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясував фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а оскаржуване рішення прийняте з дотриманням норм процесуального права та у відповідності до норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що 25 січня 2019 року позивач листом за № 21001.22 Сл-637-0119 звернувся до Державної фіскальної служби України про отримання індивідуальної податкової консультації з питань практичного використання окремих норм податкового законодавства.

Зокрема, позивач просив роз`яснити:

- чи є суб`єктом оподаткування податком на додану вартість розрахована вартість необлікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу, обчислена Оператором ГРМ за цінами закупівлі природного газу, у випадках встановлення порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування;

- у якому розмірі (з врахуванням податку на додану вартість чи без) застосовується ціна закупівлі при визначенні розрахованої вартості не облікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу;

- якщо за визначенням Верховного суду розрахована вартість не облікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу - це господарсько-правова відповідальність за порушення у сфері господарювання, яка за своєю природою є санкцією, то чи є датою визнання доходів дата надходження коштів в оплату цієї санкції.

05.03.2019 року ДФС України було надано позивачеві податкову консультацію за № 896/6/99-99-15-03-02-15/ІПК, в якій було зазначено роз`яснення стосовно першого питання.

Відповідач зазначив, що розрахована вартість не облікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу у розумінні глави 26 ГКУ та статті 549 ЦКУ не є неустойкою (штрафом, пенею).

Перерахована (донарахована) вартість природного газу, що сплачується споживачем (несанкціонованим споживачем) постачальнику у разі виявлення останнім порушень, визначених главою 2 розділу ХІ КГРС, є за своєю економічною сутністю платою за послугу з постачання природного газу, вартість якої визначається за окремо встановленими правилами, та операція з постачання якої є об`єктом оподаткування ПДВ і оподатковується на загальних підставах, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 188.1 статті 188 ПКУ.

Стосовно інших питань, відповідачем повідомлено, що роз`яснення з питань визначення ціни закупівлі та дати визнання доходів у бухгалтерському обліку не належить до повноважень ДФС, а доцільно звернутись позивачу до Міністерства фінансів України.

Не погоджуючись із наданою податковою консультацією, вважаючи, що вона суперечить нормам та не відповідає змісту податку на додану вартість, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що зміст податкової консультації №896/99-99-15-03-02-15/ІПК від 05.03.2019 року містить у собі роз`яснення, що суперечать вимогам законодавства та встановленій судовій практиці, в зв`язку із чим висновки такої консультації призводять до неоднакового трактування та застосування законодавства до вирішення одного й того ж питання. Тому така консультація підлягає скасуванню. Щодо двох інших питань, які були предметом розгляду відповідача, то суд першої інстанції погодився із висновками відповідача у цій частині та вважає, що для роз`яснення спірних питань, які має позивач, йому необхідно звернутися до Міністерства фінансів України, оскільки регулювання питань методології бухгалтерського обліку та фінансової звітності здійснюється не ДФС України, а саме Міністерством фінансів України.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1ст.14 Податкового кодексу України визначено, що індивідуальна податкова консультація - це допомога контролюючого органу конкретному платнику податків стосовно практичного використання конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування нарахування та сплати податків чи зборів, контроль за справлянням яких покладено на такий контролюючий орган.

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями, а також розгляду таких звернень контролюючими органами та надання відповідей на них врегульовано ст.ст.52 і 53 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.52.1 ст.52 Податкового кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до п. 52.3 ст. 52 ПК України за вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі. Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, обов`язково повинна містити назву - податкова консультація, реєстраційний номер в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.

Згідно з п. 53.2 ст. 53 ПК України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Зі змісту наведених законодавчих норм слідує, що податкова консультація являє собою здійснене фіскальним органом у відповідь на звернення платника (платників) податків тлумачення певної норми закону, яка регулює порядок стягнення, адміністрування, нарахування або сплати податків і зборів. Отримання позивачем індивідуальної податкової консультації, зміст якої відповідає нормам чинного законодавства, є юридичним фактом, що є підставою для звільнення від відповідальності платника податку, який діяв у відповідності до наданих такою консультацією роз`яснень з питань практичного застосування окремих норм податкового законодавства.

Дослідженню в справах про визнання протиправною та скасування податкової консультації підлягають обставини щодо: поставлених у зверненні платника податків про надання податкової консультації питань; викладених у податковій консультації відповідей; відповідності зазначених у податковій консультації висновків нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Розглянувши питання відповідності чинному податковому законодавству наданої позивачу податкової консультації, суд приходить до наступних висновків.

Так, порядок перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування об`ємів природного газу у разі виявлення порушень вимог КГРС встановлено розділом XI Кодексом газорозподільних систем. Види порушень, при виявленні яких здійснюються перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, та порядок визначення необлікованих об`ємів природного газу та застосування режиму їх нарахування в залежності від категорії споживачів та від типу порушення, встановлено главами 2-4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з підпунктами «а» і « 6» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляться з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовуються виробниками суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляд бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до ст. 235 Господарського кодексу України оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, шо використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюються у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюються у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів зауважує, що перерахунок (донарахування) обсягів та вартості природного газу здійснюється у тих випадках, коли постачальник внаслідок порушень, передбачених главою 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, не має можливості визначити фактичні обсяги його постачання. При цьому нарахування плати за надані послуги з постачання природного газу здійснюється не виходячи з фактичного обсягу спожитого природного газу, а виходячи з розрахованого постачальником об`єму поставленого природного газу.

Отже, розрахована вартість не облікованого (недорахованого) об`єму та обсягу природного газу у розумінні глави 26 Господарського кодексу України та статті 549 Цивільного кодексу України не є неустойкою (штрафом, пенею).

Перерахована (донарахована) вартість природного газу, що сплачується споживачем (несанкціонованим споживачем) постачальнику у разі виявлення останнім порушень, визначених главою 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, є за своєю економічною сутністю платою за послугу з постачання природного газу, вартість якої визначається за окремо встановленими правилами, та операція з постачання якої е об`єктом оподаткування ПДВ і оподатковується на загальних підставах виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України.

Проаналізувавши вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що податковим органом у спірній ситуації надано податкову консультацію, яка відповідає нормам чинного законодавства.

Натомість, судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають нормам чинного законодавства, а також повністю спростовуються доводами апелянта.

Згідно з ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проаналізувавши викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - задоволено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 травня 2020 року - скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Лічевецький І.О.

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2020.