Справа № 380/6503/20
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 рокуЛьвівСправа № 380/6503/20 пров. № А/857/12518/20

Колегія суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду в складі:

головуючого судді: Улицького В.З.

суддів: Кузьмича С.М., Шавеля Р.М.

при секретарі судового засідання: Волошин М.М.

за участі представника позивача: Іваницький Я.О.

відповідача: Баірова Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року (рішення ухвалене о 11:17 хв. у м. Львові судом у складі головуючого судді Сакалоша В.М.) у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства "Альфа-Банк" про визнання про визнання протиправною і скасування постанови, визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни від 16.04.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 35626,28 грн., що винесена у межах виконавчого провадження №58907663, визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни щодо пред`явлення до примусового виконання винесеної нею у межах виконавчого провадження №58907663 Постанови від 16.04.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 35626,28 грн.

Позивач позовні вимоги мотивував тим, що оскаржувана постанова, як така що пред`явлена до виконання у відповідності до ч. 3 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" не відповідає вимогам встановленим ч. 3 ст. 40 Закону у взаємозв`язку із п. 7 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, а відтак на переконання ОСОБА_2 підлягає скасуванню. З огляду на що дії державного виконавця щодо пред`явлення до примусового виконання оскаржуваної постанови є протиправними. Просив позов задоволити.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни від 16.04.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 35626,28 грн., що винесена у межах виконавчого провадження №58907663. Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни щодо пред`явлення до примусового виконання винесеної нею у межах виконавчого провадження №58907663 Постанови від 16.04.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 35626,28 грн.

Рішення суду першої інстанції оскаржив приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Баірова Наталія Михайлівна . Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу апелянта слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив виключно з того, що при стягненні виконавчого збору відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII без реального стягнення суми боргу з боржника у разі повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою створюються умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду.

Проте судова колегія апеляційного суду не погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16.04.2019 року, за заявою АТ "Альфа-Банк" приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58907663 з виконання виконавчого листа №6-1065/10 виданого 16.07.2010 р. Новозаводським районним судом м. Чернігова в частині стягнення заборгованості у розмірі 361417,10 грн.

16.04.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у межах виконавчого провадження №58907663 в розмірі 35626,28 грн.

Разом з тим, в рамках здійснення виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було здійснено стягнення з ОСОБА_2 1305,00 грн. Частина з цієї суми у розмірі 82,64 грн. зарахована в погашення основної винагороди, що підтверджується платіжним дорученням №1124 від 11.07.2019 року.

25.06.2020 року між акціонерним товариством "Альфа-Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" було укладено договір факторингу від 25.06.2020 року за яким, до ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" перейшли всі права, що належали АТ "Альфа-Банк" за кредитним договором №SME0008791 від 20.02.2008 р.

25.06.2020 року між ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" та ОСОБА_3 було укладено Договір відступлення права вимоги №25/06/20ВП, згідно з яким до ОСОБА_3 перейшли всі права, що належали ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс груп" за кредитним договором №SME0008791 від 20.02.2008 р.

02.07.2020 року АТ "Альфа-Банк" скеровано до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни заяву про закінчення виконавчого провадження №58907663 на підставі п. 9. ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", у якій вказано про погашення боргу у повному обсязі.

07.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №58907663 у відповідності до ті. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

23.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Баіровою Наталією Михайлівною подано заяву до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни щодо примусового виконання постанови від 16.04.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у межах виконавчого провадження №58907663 у розмірі 35626,28 грн.

На підставі вказаної заяви та долученої до неї постанови від 16.04.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у межах виконавчого провадження №58907663 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Шелінською Юлією Андріївною було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №62649160 від 23.07.2020 року.

Після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження приватний виконавець на виконавчому документі поставила відмітку про те, що виконавче провадження було закінчене на підставі п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», стягнуто боргу в сумі 361417,10 грн., тобто приватний виконавець на виконавчому документі зазначила про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Після закінчення виконавчого провадження у зв`язку із повним погашенням боргу згідно виконавчого документа, виконавчий документ був скерований до Новозаводського районного суду м. Чернігова відповідно до вимог ч.3 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», а не був повернутий стягувану.

Відтак, виконавче провадження було закінчене у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, а не у зв`язку з поверненням виконавчого документу за заявою стягувана.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи той факт, що виконавчий документ разом із постановою про закінчення виконавчого провадження був повернутий в Новозаводський районний суд м. Чернігова, то у стягувана не виникає права повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання і не створюється жодних умов для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору або ж стягнення його без реального виконання рішення суду, як про це зазначає в своєму рішенні суд першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції приходить до помилкового висновку щодо того, що виконавче провадження було закінчене у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувану, неповністю з`ясувавши обставини, що мають значення для справи.

Разом з тим, правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у Постанові від 21 березня 2020 року у справі 2540/3203/18, на яку посилається суд першої інстанції стосується саме закінчення виконавчого провадження у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувану, хоча ВП№58907663 було закінчене у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

Приватним виконавцем було додержано умов стягнення основної винагороди(виконавчого збору) про які зазначається вище, а саме: фактичне виконання виконавчого документа: вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Стосовно фактичного виконання, то в своїй заяві про закінчення виконавчого провадження від 25.06.2020 стягувач зазначає, що заборгованість за виконавчим листом №6-1065/10 від 16.07.2010 року виданого Новозаводським районним судом м.Чернігова погашена в повному обсязі, та просить закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Тобто виходячи з тексту даної заяви можна зробити висновок про фактичне виконання боржником рішення суду.

Враховуючи зазначене, можна зробити висновок, що необхідні умови стягнення основної винагороди, про які в своєму рішенні зазначає суд, а саме вжиття заходів примусового виконання рішення, приватним виконавцем були дотримані.

За своїм призначенням основна винагорода є своєрідною винагородою приватному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, тобто є оплатою його праці.

Згідно ч.4 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Пункт 21 розділу III Інструкції встановлює, що при закінченні виконавчого провадження виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Відмітка на виконавчому документі засвідчується підписом виконавця та скріплюється печаткою.

Відтак, виходячи зі змісту наведеної вище норми Інструкції приватний виконавець на виконавчому документі робить відповідну відмітку щодо залишку нестягнутої суми та суми стягнутого виконавчого збору.

Таким чином, виконавчий збір по даному виконавчому документу вже частково стягувався, про що свідчить відмітка у виконавчому документі, то сума основної винагороди була зменшена на попередньо стягнуту суму.

За таких обставин, при винесенні постанови про стягнення основної винагороди при відкритті виконавчого провадження приватний виконавець наводить розрахунок основної винагороди і зазначає суму, що становить 10% від суми, що підлягає стягненню відповідно до виконавчого документа.

Про зменшення даної суми на вже стягнену суму основної винагороди приватний виконавець зазначає у заяві про відкриття виконавчого провадження, коли пред`являє постанову про стягнення основної винагороди до виконання.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача щодо визнання постанови про стягнення основної винагороди протиправною не надав належної оцінки аргументам сторін та не обґрунтував в чому полягала протиправність даної постанови.

Таким чином, суд першої інстанції за результатами розгляду справи ухвалив рішення, врахувавши лише доводи позивача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги являються суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 243 ч. 3, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни - задоволити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року у справі № 380/6503/20 - скасувати та прийняти нову постанову якою у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

На Постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. З. Улицький
судді С. М. Кузьмич
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04.11.2020