Справа № 200/4430/20-а
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року справа №200/4430/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Геращенка І.В., Компанієць І.Д., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участі представника позивача Андрєєва П.С., відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 р. (у повному обсязі складено та підписано 27 липня 2020 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/4430/20-а (головуючий І інстанції суддя Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 03.04.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

29.04.2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Н» відповідача № від 03.04.2020 року про застосування до неї штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 565 372, 53 грн. (т. 1 а.с. 2-6).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 200/4430/20-а позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення № від 03.04.2020 року про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 565372,53 грн.

Вирішено питання судових витрат (т. 1 а.с. 96-103).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дані камеральної перевірки свідчать про порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН.

З урахування наведеного було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення.

Разом з тим апелянт зазначає, що в спірному податковому повідомленні-рішенні міститься помилка працівника структурного підрозділу контролюючого органу який склав податкове повідомлення-рішення та зазначив у відомостях щодо найменування контролюючого органу замість Головне управління ДПС у Донецькій області - Костянтинівсько-Дружківське управління ДПС у Донецькій області. Відповідачем було надано наказ від 18.09.2019 року № 120, в якому вказано, що в.о. начальника Головного управління ДПС уповноважує начальника Костянтинівсько-Дружківського управління Гринцова О.В. на виконання функцій, передбачених Податковим кодексом України, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, перелік яких додається.

Відповідно до переліку функцій, що передбачені Податковим кодексом України, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль якого покладено на органи ДПС та на здійснення яких уповноважено начальника Костнятинівсько-Дружківського управління Гринцова О.В. належить прийняття податкових повідомлень-рішень за формами «Р», «Ш», «ПС», «Н», «П», «В4» про визначення штрафних (фінансових) санкцій за результатами камеральних перевірок, передбачених ст. 120-1 «Порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної». Апелянт звертає увагу на те, що на податковому повідомленні-рішенні від 03.04.2020 року міститься печатка саме Головного управління ДПС у Донецькій області. Тобто, вважає, що податкове повідомлення-рішення від 03.04.2020 року підписано особою, яка мала повноваження приймати дане рішення, завірено печаткою органу, на який податковим законодавством покладені відповідні функції.

Також вказує, що невірно розрахований штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних не може слугувати підставою для скасування податкового повідомлення-рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилався на доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи - підприємця 08 вересня 1999 року за № 0003881, включена до ЄДРПОУ НОМЕР_1 та перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Донецькій області. 02.03.2018 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань внесено запис № 8005105 про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 8-9).

24.02.2020 року Головним управління ДПС у Донецькій області проведено камеральну перевірку дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період: січень, лютий, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року, за результатами якої складено акт № 22/05-99-51-34/ НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 12-37).

В акті камеральної перевірки вказано на порушення фізичною особою ОСОБА_1 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу в частині порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН, а саме:

- реєстрація податкових накладних, складених у січні, лютому, травні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року на суму податку на додану вартість 3837976,94 грн. із затримкою до 15 календарних днів;

- реєстрація податкових накладних, складених у січні, лютому, серпні, вересні 2017 року на суму податку на додану вартість 891583,99 грн. із затримкою до 30 календарних днів;

- реєстрація податкових накладних, складених у листопаді 2017 року на суму податку на додану вартість 6667,27 грн. із затримкою до 365 календарних днів;

- реєстрація розрахунків коригувань, складених постачальником товарів/послуг у січні, лютому, травні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року до податкових накладних на суму податку на додану вартість 3388,12 грн. із затримкою до 15 календарних днів;

- реєстрація розрахунків коригувань, складених постачальником товарів/послуг у серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року до податкових накладних, на суму податку на додану вартість 1267, 47 грн., із затримкою до 30 календарних днів.

На підставі акту перевірки Костянтинівсько - Дружківським управлінням Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення - рішення від 03.04.2020 року № , яким до ОСОБА_1 за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 3834610,17 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 384135,33 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 890316,52 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 178570,29 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму податку на додану вартість 6667,27 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 2666,91 грн., на загальну суму 565372,53 грн. (т. 1 а.с. 38).

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про визнання цього рішення протиправними та скасування.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються нормами Податкового кодексу України.

За змістом підпунктів 19-1.1.1 та 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів.

Приписами підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У підпункті 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України окреслено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Правилами підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 Податкового кодексу України, згідно якої камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.2 статті 86 Податкового кодексу України).

Із наведених норм вбачається, зокрема, що метою камеральної перевірки є перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Єдиний реєстр податкових накладних за п.п. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); ґ) виключено; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) виключено; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; ї) виключено; й) індивідуальний податковий номер.

У відповідності до п.п.201.10 п. 201 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п.201.1 ст.201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

За унормуванням пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу вищезазначених положень встановлено, що за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних до платників податків застосовується штраф.

З наведених норм вбачається, що у випадку встановлення факту вчинення платником податку порушення граничного терміну реєстрації податкових накладних контролюючий орган відповідно до п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України та положень п. 2 розд. II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204,що зареєстрований в Міністерстві юстиції 22.01.2016 за № 124/28254, складає податкове повідомлення-рішення за формою "Н" - за порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 Податкового кодексу України (додаток 13 до зазначеного Порядку).

Контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи (п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України).

Пунктом 1 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого Кабінетом Міністрів України 03 березня 2019 року № 227, Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з Додатком 1, відповідно до якого, зокрема, було утворено Головне управління ДПС у Донецькій області.

Наказом Державної податкової служби України від 12 липня 2019 року № 14 затверджено Положення про Головне управління ДПС у Донецькій області, яке визначено територіальним органом Державної податкової інспекції, який підпорядковується ДПС.

Таким чином, Головне управління ДПС у Донецькій області є контролюючим органом (органів доходів і зборів). У складі ГУ ДПС на правах відокремлених підрозділів утворюються управління, до складу яких входять державні податкові інспекції.

Головне управління ДПС у Донецькій області відповідно до покладених на нього завдань п. 4 Положення, зокрема, здійснює адміністрування податків і зборів, платежів, єдиного внеску, у тому числі проводить відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (платників єдиного внеску), застосовує до платників податків (платників єдиного внеску) передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення вимог податкового законодавства чи законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС.

Тобто, податкові повідомлення - рішення за порушень вимог податкового законодавства приймаються Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі виявлених порушень у ході перевірки.

Матеріалами справи підтверджено, що спірне податкове повідомлення - рішення від 03.04.2020 року № прийнято Костянтинівсько - Дружківським управлінням ДПС у Донецькій області на підставі акту Головного управління ДПС у Донецькій області від 24.02.2020 року № 22/05-99-51-34/ НОМЕР_1 (т. 1 а.с. 38).

Разом з тим Костянтинівсько - Дружківське управлінням ДПС у Донецькій області не є контролюючим органом у розумінні вимог Податкового кодексу України, крім того, на зазначене управління не покладено обов`язок щодо прийняття податкових - рішень за результатами виявлених у ході перевірки порушень.

Таким чином Костянтинівсько - Дружківське управління ДПС у Донецькій області не мало повноважень приймати спірне податкове повідомлення - рішення. Тобто, спірне податкове повідомлення-рішення прийняте не контролюючим органом та без відповідних повноважень.

Суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що начальник Костянтинівсько - Дружківського управління Головного управління ДПС у Донецькій області Гринцов О.В. мав право підписувати податкове повідомлення - рішення від 03.04.2020 року № , оскільки у даному випадку суд встановлює чи мало право Костянтинівсько - Дружківське управління ДПС у Донецькій області від свого імені приймати податкове повідомлення - рішення, та не встановлює повноваження Гринцова О.В. підписувати таке податкове повідомлення - рішення.

Щодо посилань апелянта на постанови Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 820/2300/18, від 30.04.2020 року у справі № 810/384/16, від 17.03.2020 року у справі № 808/4140/15, від 25.01.2019 року у справі № 812/1112/16, від 09.07.2020 року у справі № 340/94/19, то вони всі наголошують на дефектах форми, тоді як в даній справі предметом є повноваження структурного підрозділу приймати податкові повідомлення-рішення. Також у всіх зазначених рішеннях Верховного Суду спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 24.02.2020 року Головним управління ДПС у Донецькій області проведено перевірку дотримання граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 за період: січень, лютий, травень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних у січні, лютому, травні, липні, серпні вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року.

Разом з тим, відповідно до вимог пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах. Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання. Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу (п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України).

Отже, камеральна перевірка мала бути проведена з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням викладеного вбачається, що камеральною перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Враховуючи те, що камеральною перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідачем протиправно перевірено період січень, лютий 2017 року з питань дотримання граничних строків реєстрації податкових накладних складених у цей період.

Крім того, відповідно до вимог ст. 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

У акті перевірки відповідач посилається на те, що позивачем порушено терміни реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування у ЄРПН, а саме:

- реєстрація податкових накладних, складених у січні, лютому, травні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року на суму податку на додану вартість 3837976,94 грн. із затримкою до 15 календарних днів;

- реєстрація податкових накладних, складених у січні, лютому, серпні, вересні 2017 року на суму податку на додану вартість 891583,99 грн. із затримкою до 30 календарних днів;

- реєстрація податкових накладних, складених у листопаді 2017 року на суму податку на додану вартість 6667,27 грн. із затримкою до 365 календарних днів;

- реєстрація розрахунків коригувань, складених постачальником товарів/послуг у січні, лютому, травні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні 2017 року до податкових накладних на суму податку на додану вартість 3388,12 грн. із затримкою до 15 календарних днів.

Згідно податкового повідомлення - рішення від 03.04.2020 року № до позивача за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 3834610,17 грн. застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 384135,33 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 890316,52 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 178570,29 грн., за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 61 і більше календарних днів на суму податку на додану вартість 6667,27 грн. застосовано штраф в розмірі 40% у сумі 2666,91 грн., на загальну суму 565372,53 грн.

Таким чином, згідно вказаного податкового повідомлення - рішення відповідачем не вірно розраховано штраф за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму податку на додану вартість 3834610,17 грн. в розмірі 10%, який повинен складати 383461,01 грн., нараховано згідно спірного податкового повідомлення - рішення 384135,33 грн., а також затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 16 до 30 календарних днів на суму податку на додану вартість 890316,52 грн. в розмірі 20% повинен був складати 178063,30 грн., нараховано згідно спірного податкового повідомлення - рішення 178570,29 грн.

З огляду на норми Податкового кодексу України, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини стосовно пропорційності співвідношення між засобами державного втручання та метою, яку прагнуть досягти, штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію або не реєстрацію податкових накладних, які не видаються покупцю, не можуть бути застосовані.

Також суд зазначає, що штраф запроваджується з метою захисту бюджету та платників податків від зловживань та недобросовісних дій їх контрагентів та, зокрема, дисциплінує постачальника своєчасно реєструвати податкові накладні з метою забезпечення права покупця на формування податкового кредиту. При відсутності реєстрації (несвоєчасній реєстрації) податкових накладних, які не надаються покупцю, державний бюджет жодним чином не зазнає негативних наслідків, оскільки згідно п. 201.10 Податкового кодексу України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів (послуг) податкових накладних в ЄРПН не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період, тобто не відбувається впливу на податковий облік платника податку чи його контрагентів, отже накладення штрафу за відсутність реєстрації (несвоєчасну реєстрацію) податкових накладних, які не надаються покупцю, зі стимулюючої функції перетворюється на каральну, оскільки за наведених обставин вбачається очевидним, що мету дисциплінувати постачальників - платників ПДВ не можна досягнути щодо податкових накладних, які не надаються покупцю.

Суд при вирішенні справи відповідно до положень частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У п. 49 рішення від 22.11.2007 у справі "Україна-Тюмень" проти України" ЄСПЛ вказав, що найважливіша вимога статті 1 Протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів". У п. 55 цього рішення надано тлумачення "пропорційності втручання" в право на мирне володіння майном та зазначив, що таке втручання повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та захисту основоположних прав особи.

Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти шляхом вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

У пункті 101 рішення у справі "Зеленчук і Цицюра проти України" (Заяви N 846/16 та N 1075/16) ЄСПЛ зазначив, що втручання у право власності повинно не лише переслідувати за фактами та у принципі "законну ціль" у "загальному інтересі", але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичною особою. Ця вимога виражена у понятті "справедливий баланс", який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Завдання досягти цього балансу відображено у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції в цілому. У кожній справі, що стосується стверджуваного порушення цієї статті, суд повинен, таким чином, встановити, чи було покладено на відповідну особу непропорційний та надмірний тягар внаслідок втручання держави (див. рішення у справі "Хуттен-Чапська проти Польщі" [ВП] (Hutten-Czapska v. Poland) [GC], заява N 35014/97, пункт 167, ЄСПЛ 2006-VIII).

Отже, під час судового розгляду потрібно оцінити, наскільки застосування штрафу за несвоєчасну реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування узгоджується зі справедливим балансом, який має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства щодо застосування таких штрафів та вимогами захисту прав особи.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції стосовно того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення не може вважатися таким, що прийняте з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а також таким, що прийнято у межах повноважень та у спосіб визначений податковим законодавством.

На підставі вищевикладеного судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 03.04.2020 року про застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на загальну суму 565372,53 грн.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

І відповідачем не доведено, що у спірних відносинах він діяв правомірно, прийнявши спірне податкове повідомлення-рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 р. - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 р. у справі № 200/4430/20-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 3 листопада 2020 року.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді І.В. Геращенко

І.Д. Компанієць