Справа № 140/11719/20
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року ЛуцькСправа № 140/11719/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання дій щодо відмови у реєстрації місця проживання протиправними та зобов`язання здійснити реєстрацію місяця проживання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до відповідача із заявою щодо реєстрації її місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 . Проте, виконавчий комітет Ковельської міської ради листом від 26.02.2020 за №14.7/46 відмовив позивачу у реєстрації місця проживання з тих підстав, що приміщення за вказаною адресою є нежитловим. Позивач зазначає, що реєстрація місця проживання за місцезнаходженням військового комісаріату передбачена положеннями Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, а відтак вважає дії відповідача щодо відмови у реєстрації місця проживання протиправними.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву від 15.09.2020 представник відповідача зазначив, що позивачем при зверненні із заявою щодо реєстрації місця проживання було допущено порушення процедури подання документів, зокрема заява не відповідала встановленій формі, не подано документа до якого вносяться відомості про місце реєстрації, квитанцію про сплату адміністративного збору та документи, що підтверджують право на проживання в житлі. Це, в свою чергу, відповідно до пункту 11 Правил реєстрації місця проживання є підставою для відмови у реєстрації.

Крім того, вважає, реєстрацію місця проживання фізичної особи у нежитловому приміщенні неправомірною. З наведених підстав представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради було подано заяву про реєстрацію місця проживання при АДРЕСА_1 .

Виконавчий комітет Ковельської міської ради листом від 26.02.2020 №14.17/46 відмовив ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання при Ковельському ОВК з тих підстав, що приміщення за адресою АДРЕСА_1 є нежитловим.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови у реєстрації місця проживання протиправною, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, однією з підстав відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 при АДРЕСА_1 , слугувало те, що вказане приміщення є нежитловим, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 1 Загальних Положень, пункту 6 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затвердженої Наказом Міністерства Оборони України від 31.07.2018 №380, «Військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.

Військовослужбовці та члени їх сімей у разі забезпечення службовими жилими приміщеннями реєструють своє місце проживання за адресою розташування цього житла.

У разі розформування військової частини особи, звільнені в запас або відставку, які зареєстрували місце проживання за адресою такої військової частини, мають право зареєструвати своє місце проживання за адресою розташування військового комісаріату, в межах адміністративно-територіальної одиниці якого розташована військова частина.

Особи, щодо яких прийнято рішення про забезпечення постійним житлом в іншому населеному пункті, мають право зареєструвати своє місце проживання за адресою розташування військового комісаріату, в межах адміністративно-територіальної одиниці якого розташовано таке житло.

Реєстрацію осіб, звільнених у запас або відставку, які зареєстровані в населених пунктах на тимчасово окупованій території або в населених пунктах, в яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, проводиться за їх бажанням за місцем постійної дислокації передислокованих військових частин, установ, організацій Збройних Сил України, за місцем перебування їх на квартирному обліку, або за місцем постійної дислокації правонаступників. У разі розформування цих військових частин такі військовослужбовці мають право зареєструвати своє місце проживання за адресою розташування військового комісаріату, в межах адміністративно-територіальної одиниці якого розташована військова частина.»

Таким чином, чинним законодавством України передбачено право осіб, щодо яких прийнято рішення про забезпечення постійним житлом в іншому населеному пункті, зареєструвати своє місце проживання за адресою розташування військового комісаріату, в межах адміністративно-територіальної одиниці якого розташовано таке житло.

Водночас, реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 №1382-ІV (далі - Закон №1382-ІV) регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Статтею 3 Закону №1382-ІV визначено, орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Згідно ст.11 Закону №1382-ІV реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

В свою чергу, відповідно до ст.10 Закону №1382-ІV правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 10 Закону №1382-IV Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 02.03.2016 №207, якою затверджено Правила реєстрації місця проживання та Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі Постанова №207).

Згідно вказаної Постанови №207 Правила реєстрації місця проживання визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктом 18 Постанови №207 Правил реєстрації місця проживання встановлено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують:

право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків / одного з батьків або законного представника/представників);

право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах);

проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Як встановлено судом, 21.02.2020 позивач подала до виконавчого комітету Ковельської міської ради заяву про реєстрацію місця проживання при АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається з пояснень представника відповідача у відзиві на позовну заяву, позивачем до заяви про реєстрацію місця проживання не подано документа до якого вносяться відомості про місце реєстрації, квитанцію про сплату адміністративного збору та документів, що підтверджують право на проживання в житлі. Крім того, сама заява про реєстрацію місця проживання не відповідала встановленій у додатках 6, 7 або 8 Правил реєстрації місця проживання, формі.

Доказів, які б спростовували твердження представника відповідача, позивачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до відповідача із заявою про реєстрацію місця проживання при АДРЕСА_1 , не дотримано вимог п.18 Правил реєстрації місця проживання, а саме: подано заяву, що не відповідає формі, наведеній у додатках 6, 7 або 8 до Правил реєстрації місця проживання та без переліку відповідних документів.

В свою чергу, відповідно до пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, наявність вказаних порушень є підставою для відмови у реєстрації місця проживання.

У зв`язку із чим, суд вважає, що у відповідача були правові підстави для відмови у проведенні реєстрації місця проживання.

Зважаючи на те, що позивачем при зверненні до виконавчого комітету Ковельської міської ради із заявою щодо реєстрації місця проживання не дотримано вимоги п.18 Правил реєстрації місця проживання, суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у реєстрації місця проживання.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішенні спору, прийняте відповідачем рішення як суб`єктом владних повноважень, перевірялося судом на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Ковельської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: виконавчий комітет Ковельської міської ради, , адреса: 45000, м. Ковель, вул. Незалежності, 73.

Суддя Ю.Ю. Сорока