Справа № 460/3706/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
02 листопада 2020 року м. Рівне №460/3706/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., провівши у письмовому провадженні підготовче засідання у адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
доУправління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4
про визнання протиправним, скасування містобудівних умов та обмежень проектування,
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просили визнати протиправними та скасувати Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями" на АДРЕСА_1 , затверджені наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 3 жовтня 2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є власниками будинків на суміжних земельних ділянках та проживають біля нового будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки нове будівництво розміщене на невеликій земельній ділянці та зростало вверх, то стало затіняти сусідні двори та створювати інші незручності у користуванні майном позивачів. Крім того, позивачі вказують, що Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями" на АДРЕСА_1 , затверджені наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 3 жовтня 2019 року з порушенням державних будівельних норм, а тому їх слід визнати протиправними та скасувати.
Ухвалою суду від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі.
Ухвалою суду від 08.07.2020 відкладено підготовче засідання до 31.07.2020.
Ухвалою суду від 31.07.2020 відкладено підготовче засідання у справі № 460/3706/20 до 30 вересня 2020 року. Продовжено строк підготовчого провадження строком на тридцять днів. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 та зобов`язано позивачів не пізніше п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали, направити третій особі копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання. Запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача надати суду пояснення по суті позовної заяви та наявні докази.
Ухвалою суду від 06.10.2020 відкладено підготовче засідання до 02.11.2020.
Позивачі у підготовче засідання не прибули, про дату, час та місце підготовчого засідання судом повідомлялися належним чином. На адресу суду 02.11.2020 від представника позивача Яцюк М.Т. надійшла заява про проведення підготовчого засідання без її участі та участі ОСОБА_1 . Інші позивачі про причини неявки суд не повідомили.
Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого засідання судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у підготовче засідання не з`явився. Про дату, час та місце підготовчого засідання судом повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.
Випадків, визначених пунктами 1-3, 5 ч. 2 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом не встановлено, а тому підстави для відкладення підготовчого засідання відсутні.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Оскільки у підготовче засідання не з`явилися всі учасники справи, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце його проведення, то суд дійшов висновку про проведення підготовчого засідання у письмовому провадженні.
Враховуючи проведення підготовчого засідання у письмовому провадженні, відповідно до положень частини четвертої статті 229 КАС України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 183 КАС України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про:
1) залишення позовної заяви без розгляду;
2) закриття провадження у справі;
3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі, суд виходить із таких міркувань.
Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - спір, у якому:
хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або
хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або
хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг (пункт 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суд повинен виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із частинами 1, 4 ст. 11 ЦК цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Згідно з п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У цій справі орган місцевого самоврядування надав для ОСОБА_4 Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями" на АДРЕСА_1 , а власниками будинків, які розташовані на суміжних земельних ділянках та потерпають від будівництва є позивачі.
Тобто у цій справі позивачі оскаржують містобудівні умови та обмеження, які видані органом місцевого самоврядування не їм, а третій особі, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.
Отже, спірні правовідносини у справі пов`язані з необхідністю захисту майнового права, тобто права цивільного, тому позов у справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору.
Частиною 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..
Згідно із закріпленими в ч. 1 ст. 19 ЦПК України правилами суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Оскільки спір у цій справі пов`язаний, серед іншого, із захистом майнових прав позивачів, суд дійшов висновку, що цей спір не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.
Схожих правових висновків щодо застосування норм права дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 31 жовтня 2018 року у справі № 725/5630/15-ц та від 15 квітня 2020 року у справі № 727/8819/16-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.
При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Оскільки дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.
За правилами ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.
Керуючись статтями 238, 239, 241, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Нове будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями" на АДРЕСА_1 , затверджених наказом Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Рівненської міської ради 3 жовтня 2019 року закрити.
Роз`яснити позивачам, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції Рівненського міського суду Рівненської області за правилами цивільної юрисдикції.
Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу суду складено 02 листопада 2020 року

Суддя Д.П. Зозуля