Справа № 127/15553/20
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/298/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кізян Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Безверхнього Ярослава Валерійовича про скасування постанови серії ІВ №00003131 від 13.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Безверхнього Я.В. про скасування постанови серії ІВ №00003131 від 13.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 липня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, підготовче засідання призначено на 31 липня 2020 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 жовтня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 19 жовтня 2020 року.

В обгрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 22 червня 2020 року він поспішав на судове засідання у Вінницький міський суд та здійснив стоянку, припаркувавши свій автомобіль марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , на узбіччі з дотриманням правил дорожнього руху. Він являється інвалідом 2-ї групи, проте всі місця, призначені для паркування інвалідів, були зайняті автомобілями, які не мали розміщеного на склі позначення «Інвалід». Повернувшись з Вінницького міського суду, він виявив прикріплене на автомобілі повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності до постанови серії ІВ №00003131 за підписом інспектора з паркування Безверхнього Я.В. Даний документ містив повідомлення про те, що інспектором з паркування зафіксовано адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності від 13 липня 2020 року надійшла на його адресу поштовим відправленням і він її отримав 16 липня 2020 року. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови інспектором не конкретизовано суті самого порушення, а лише зазначено загальні фрази (зупинка у місцях виїзду з прилеглих територій), а тому не зрозуміло об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Позивач зазначив, що його автомобіль був припаркований не на смузі для маршрутних транспортних засобів, адже по вул. Грушевського не їздить громадський транспорт, і він не створював перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху та ні в якому разі не перешкоджав виїзду транспорту. Крім того, всупереч вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП дана постанова винесена без його участі та присутності, без з`ясування, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також без з`ясування інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Крім того, до оскаржуваної постанови не було додано належних та допустимих доказів вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, адже фотознімки зроблені інспектором не є доказами того, що його автомобіль був припаркований з порушенням правил зупинки та стоянки, чи на смузі для маршрутних транспортних засобів та створював перешкоду дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Про відсутність перешкод та загрози безпеці руху свідчить також той факт, що його автомобіль не був затриманий та доставлений на спеціальний майданчик. Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що він вчинив вказане правопорушення, позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

08 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з уточненим адміністративним позовом, в якому зазначив, що він являється інвалідом 2-ї групи та працює адвокатом. 22 червня 2020 року він поспішав на судове засідання по кримінальній справі у Вінницькій міський суд, проте усі паркомісця, в тому числі і паркомісця призначені для інвалідів, були зайняті автомобілями, на яких були відсутні розпізнавальні знаки «Інвалід», і автомобіль не було де припаркувати, а за станом здоров`я йому важко далеко ходити, тому він здійснив стоянку, припаркувавши свій автомобіль «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 , на узбіччі в декількох метрах від виїзду. Він визнає свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, так як дійсно порушив правила дорожнього руху, припаркувавши автомобіль ближче ніж за 10 метрів до виїзду. Проте, враховуючи вищенаведені обставини, просив суд визнати вчинене ним правопорушення малозначним та обмежитись усним зауваженням, провадження в справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив скасувати оскаржувану постанову та застосувати до нього ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Представник відповідача Безверхнього Я.В. - Никонюк О.В. у судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, у задоволені позову просив відмовити посилаючись на те, що зі змісту даної постанови та фотоматеріалів, на яких чітко зафіксований момент вчинення правопорушення, вбачається порушення ОСОБА_1 правил зупинки та стоянки транспортних засобів, а саме п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху. Оскільки докази, надані інспектором з паркування, в повній мірі підтверджують здійснення адміністративного правопорушення, а також підтверджують, що він діяв на підставі та у межах наданих повноважень при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення, просив у задоволені позову відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається із оскаржуваної постанови серії ІВ №00003131 від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП за порушення зупинки та стоянки транспортних засобів, а саме п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху.

Вимогами частини третьої статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, в тому числі п. «з» - ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Відповідно до пункту 15.9 «и» Правил дорожнього руху зупинка забороняється ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

При цьому, у примітці в статті 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень, у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статях 279-1 - 279-4 КУпАП.

В судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2020 року головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Безверхнім Я.В. було здійснено фотофіксацію із зазначенням дати, місця розташування транспортного засобу позивача та географічних координат, дані обставини зображені у кількості восьми фотозображень з різних ракурсів, які долучені представником відповідача до матеріалів справи.

Фотоматеріали із відображенням транспортного засобу марки «Mitsubishi», номерний знак НОМЕР_1 (GPS координати: 49.23562000, 28.46591380; дата 22 червня 2020 року, час 10:34:19) та дані про відстань місця зупинки транспортного засобу від виїзду з прилеглої території, містять інформацію про те, що транспортний засіб позивача знаходився на відстані ближче десяти метрів, а саме на відстані 1,203 м від місця виїзду з прилеглих територій.

Інспектором з паркування Безверхнім Я.В. було зафіксовано факт здійснення позивачем зупинки транспортного засобу на відстані менше ніж 10 метрів до виїзду з прилеглої території, що є порушенням правил зупинки транспортних засобів (п. 15.9 «и» ПДР).

Згідно ст. 219 КУпАП, від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і шостою статті 122, частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

За рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23 січня 2020 року №155 посадові особи відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради наділені повноваженнями на здійснення функцій інспекторів з паркування, які й уповноважені здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, третьою і щостою статті 122 КУпАп (у частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), частинами першою, другою і восьмою статті 152-1 КУпАП накладати стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів.

Згідно з посадовою інструкцією головного спеціаліста- інспектора з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку міської ради з поміж інших завдань та обов`язків є: здійснення фотозйомки (відеозапису) обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів; залишення порушнику (на транспортному засобі) повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису); складання постанови про адміністративні правопорушення за ч.ч. 1, 3 і 6 ст. 122 КУпАП, ч.ч. 1, 2 та 8 ст. 152-1 КУпАП в межах компетенції та порядку передбаченого діючим законодавством по відношенню до осіб, які порушують правила паркування, зупинки та стоянки транспортних засобів на території Вінницької міської об`єднаної територіальної громади та ін.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1 та ч. 2 ст. 7 КУпАП ) завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (ст. 245 КУпАП)..

Суд вважає, що в діях позивача ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП. Однак при вирішенні питання про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідачем не були прийняті до уваги в повному обсязі вимоги статті 280 КУпАП, згідно з якими орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб"єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб"єкта владних повноважено без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб"єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначність, як ознака адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу. Малозначне діяння формально містить ознаки певного діяння, передбаченого КУпАП, але з врахуванням незначного ступеня його суспільної небезпечності, не є адміністративним правопорушенням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , що він є інвалідом 2-ї групи, суд вважає за доцільне звільнити останнього від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В зв`язку з тим, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач був звільнений від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, оскільки він є особою з інвалідністю 2-ї групи, суд вважає за необхідне компенсувати судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 22, ч. 3 ст. 122, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до головного спеціаліста - інспектора з паркування відділу паркування Департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради Безверхнього Ярослава Валерійовича про скасування постанови серії ІВ №00003131 від 13.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, - задоволити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ІВ №00003131 від 13 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень - скасувати.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Компенсувати судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: