Справа № 640/10208/20
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м. Київ № 640/10208/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київська поліграфічна фабрика «Зоря»
доГоловного управління Державної податкової служби у місті Києва
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

Прийняв до уваги наступне :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києва, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.02.2020 №№2, 2, 2, 2, прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі.

15.06.2020 від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 27.02.2020 №№2, 2, 2, 2, 2 прийняті Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві.

25.06.2020 позивача подав висновок судового експерта від 24.06.2020 № 525/06/2020 за результатами проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2020 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог від 10.06.2020 (вх. №03-14/81230/20 від 15.06.2020), закрито підготовче провадження та призначено справу № 640/10208/20 до судового розгляду.

Позов обґрунтований безпідставністю висновків акта перевірки, не відповідності таких висновків реальним обставинам, не врахуванням контролюючим органом первинної документації позивача з контрагентами зазначеними в акті.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав про обґрунтованість висновків акта перевірки та правомірності винесених на його підставі податкових повідомлень - рішень.

14.09.2020 суд, враховуючи заяву позивача про розгляд справи за його відсутності, вирішив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив.

Як слідує з матеріалів справи, на підставі направлень та на підставі наказу ГУ ДПС у м. Києві від 01.11.2019 №2639 та відповідно до плану - графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання, відповідачем з 27.11.2019 по 11.01.2020 проведена планова виїзна перевірка ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» за період з 01.10.2017 по 30.09.2019.

В результаті проведеної перевірки складено акт від 17.01.2020 № 22/26-15-05-02-02/2470684, яким зафіксовані порушення:

1) п. 7 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», п.6, п.10 МСБО 2 «Запаси», пп. З, 7, 10, 14, 19 МСБО 18 «Дохід», затверджених розпряженням Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 № 911-Р (із змінами та доповненнями) та листом Міністерства фінансів України від 29.12.2017 № 35210-06-5/37175 «Про застосування міжнародних стандартів фінансової звітності», пп.14.1.13, пп.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ, пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в сумі 19899 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 19899 грн. та встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 621 358 грн., в тому числі за 9 місяців 2019 року в сумі 621358 гривень.

2) п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 198.3 ст.198, п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), вимог Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 22.09.2014 №957, Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 31.12.2015 №1307, встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 24 620 749 грн., в тому числі за березень 2018 в сумі 23 524 013 грн., за квітень 2018 в сумі 240 851 грн., за травень 2018 в сумі 300 418 грн., за червень 2018 в сумі 6 222 грн., за липень 2018 в сумі 16 308 грн., за вересень 2018 в сумі 26 263 грн., за жовтень 2018 в сумі 2 086 грн., за грудень 2018 в сумі 367 грн., за лютий 2019 в сумі 342 681 грн., за червень 2019 в сумі 1 641 грн., за липень в сумі 154 517 грн., за серпень 2019 в сумі 5 382 грн. та встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) в сумі 18 972 грн., в тому числі за вересень 2019 в сумі 18 972 гривень.

3) інші, що не оскаржуються.

ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» не погодилося із висновками акта перевірки та подало до ГУ ДПС у м. Києві відповідні заперечення.

За результатами розгляду заперечень листом від 24.02.2020 № 33630/10/26-15-05-02-02 ГУ ДПС у м. Києві виклало в новій редакції положення акта перевірки від 17.01.2020 № 22/26-15-05-02-02/2470684, а також висновки акта перевірки в яких зазначено про порушення:

1.) п. 7 МСБО 1 «Подання фінансової звітності», п.6, п.10 МСБО 2 «Запаси», пп. З, 7, 10, 14, 19 МСБО 18 «Дохід», затверджених розпряженням Кабінету Міністрів України від 24.10.2007 №911-Р (із змінами та доповненнями) та листом Міністерства фінансів України від 29.12.2017 № 35210-06-5/37175 «Про застосування міжнародних стандартів фінансової звітності», пп.14.1.13, пп. 14.1.191 п.14.1 ст.14, п.44.1 чт.44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.4.2 п.140.4 ст. 140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в сумі 19899 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 19899 грн. та встановлено завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в сумі 621358 грн., в тому числі за 9 місяців 2019 року в сумі 621358 гривень.

2) п.185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п.198.3, п. 198.5 ст.198, п.201.1 тап.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ (зі змінами та доповненнями), вимог Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 22.09.2014 №957, Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної» від 31.12.2015 №1307, встановлено заниження податку на додану вартість в сумі 24 620 749 грн., в тому числі за березень 2018 в сумі 23 524 013 грн., за квітень 2018 в сумі 240 851 грн., за травень 2018 в сумі 300 418 грн., за червень 2018 в сумі 6 222 грн., за липень 2018 в сумі 16 308 грн., за вересень 2018 в сумі 26 263 грн., за жовтень 2018 в сумі 2 086 грн., за грудень 2018 в сумі 367 грн., за лютий 2019 в сумі 342 681 грн., за червень 2019 в сумі 1 641 грн., за липень в сумі 154 517 грн., за серпень 2019 в сумі 5 382 грн. та встановлено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) в сумі 18 972 грн., в тому числі за вересень 2019 в сумі 18 972 гривень.

3) п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено відсутність реєстрації податкових накладних протягом граничного строку за листопад 2017 року, грудень 2017 року, січень 2018 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, вересень 2018 року, жовтень 2018 року, грудень 2018 року, січень 2019 року, лютий 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, липень 2019 року, серпень 2019 року, вересень 2019 року.

4) інші, що не оскаржуються.

На підставі вказаного акту відповідачем було винесено податкові повідомлення-рішення Києві від 27.02.2020 року № 2 з податку на додану вартість на суму 30 775 936 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями на суму 24 620 749 грн. та 6 155 187 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); від 27.02.2020 року № 2 з податку на прибуток на суму 29 849 грн., у т.ч. за податковими зобов`язаннями на суму 19 899 грн. та 9 950 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); від 27.02.2020 року № 2 з податку на додану вартість про зменшення від`ємного значення на суму 18 972 грн.; від 27.02.2020 року № 2 з податку на прибуток на суму про зменшення суми від`ємного значення на суму 621 358 грн. та від 27.02.2020 року № 2 з податку на додану вартість про застосування штрафу на суму 12 293 641 грн.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» користуюсь наданим ст. 55, 56 Податкового кодексу України правом оскаржило їх в адміністративному порядку до ДПС України.

Однак, 07.05.2020 ДПС України прийнято рішення № 15527/99-00-08-05-01-06 яким залишено без змін податкові повідомлення - рішення від 27.02.2020 року № 2, № 2, № 2, № 2 та № 2, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, вважаючи їх протиправними ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» звернулось до суду з вказаним адміністративним позовом.

Оцінивши за правилами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо взаємовідносин з TOB «ЗІГМУС ВСП» (код 38863758, попередня назва TOB «Юніфрешмілк Україна»):

Між ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» (Покупець) та TOB «Юніфрешмілк Україна» (Продавець) було укладено договір поставки від 21.12.2017 № 21/12/17 відповідно до пункту 1.1. якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю товар зазначений у видаткових накладних та специфікаціях, а Покупець прийняти її і своєчасно оплати на умовах даного Договору.

В матеріалах справи наявні специфікації до Договору від 21.12.2017 №21/12/17, у яких зазначено асортимент, найменування одиниці виміру кількість ціна та загальна вартість Товару. Так, відповідно до умов Специфікацій, поставка здійснюється транспортом Продавця за умови 100% передплати.

Відповідно до банківських виписок по рахунку ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ «КРЕДОБАНК», ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря», перераховано на адресу TOB «Юніфрешмілк Україна» (рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «ПРОКРЕДИТ Банк») грошові кошти на загальну суму 314 600,00 грн. як сплата за товари, отримані згідно з Договором від 21.12.2017 № 21/12/17.

Також в матеріалах справи наявні видаткові накладні від 23.02.2018, від 16.01.2018, від 10.01.2018 та від 22.12.2017 на загальну суму 314 600,00 грн., товарно - транспортні накладні від 16.01.2018 № 1801165, від 10.01.2018 №1801105, від 22.12.2017 № 1712221 та від 23.02.2018 № 1802235, відповідно до яких перевезено та ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» отримано соснові пеллети, а також внутрішні документи позивача щодо використання пеллет для опалення виробничих приміщень.

Як вбачається з акта перевірки, податковим органом зроблено висновок, що платник податків безоплатно отримав товар по взаємовідносин з TOB «ЗІГМУС ВСП» (код 38863758, попередня назва TOB «Юніфрешмілк Україна») внаслідок чого занизив дохід в сумі 314 600 грн.

Згідно з пунктом а) п.п. 14.1.13 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України безоплатно надані товари, роботи, послуги, це товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.

Разом з тим, при отримані ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» товарів від підприємства TOB «Юніфрешмілк Україна» згідно Договору від 21.12.2017 №21/12/17 за грудень 2017р., січень, лютий 2018р. на загальну суму 314 000,00 грн., у т. ч. ПДВ 52 433,34 грн., ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря», здійснено оплату за поставлену продукцію згідно з Договором від 21.12.2017 №21/12/17 на загальну суму 314 000,00 грн.., який було використано для вироблення теплоенергії для опалення власних приміщень. Повернення коштів не відбувалось.

З огляду на вищевикладене, висновки податкового органу, що платник податків начебто отримав безоплатно товар не підтверджуються фактичними обставинами, є безпідставними та необґрунтованими.

Крім того, як зазначено у пункті 2 підпункту 3.1.2.2 «Податковий кредит» акта перевірки внаслідок взаємовідносини платника податків з TOB «ЗІГМУС ВСП» (код 38863758, попередня назва TOB «Юніфрешмілк Україна») завищено податковий кредит у сумі 52 433 грн., в тому числі за грудень 2017 р. в сумі 13383 грн., за січень 2018 р. в сумі 26033 грн., за лютий 2018 р. в сумі 13017 грн.

За наявними матеріалами справа вбачається, що TOB «Юніфрешмілк Україна» виписано податкові накладні підприємству ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» за грудень 2017р., січень, лютий 2018р. на загальну суму 314 600,00 грн., у т.ч. ПДВ 52 433,34 грн. Дослідженням наданих податкових накладних встановлено, що їх зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Податковий органу обґрунтував порушення наявністю негативної інформації в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів TOB «ЗІГМУС ВСП», по ланцюгу внаслідок чого неможливо встановити джерело походження товару, а також відсутністю балансової вартості основних засобів.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. У відповідності до ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факт здійснення господарської операції.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

За змістом пункту 2 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31 грудня 2015 року № 1307 (у редакції, яка діяла під час здійснення операцій), податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

За приписами п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В наявних матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження щодо нереальності (недійсності, фіктивності) господарських операцій (первинних документів) між підприємством ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» та контрагентом TOB «ЗІГМУС ВСП» (код 38863758, попередня назва TOB «Юніфрешмілк Україна»).

Одночасно слід зазначити, що доказами реальності господарських операцій є факт повного використання отриманих послуг TOB «Юніфрешмілк Україна», що підтверджується звітами про використання пеллет, накладними про внутрішнє переміщення, актами про списання. Вказані документи надані суду та містяться в матеріалах справи та надавались відповідачу до перевірки.

Суд критично сприймає посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій. Крім того, відносно посадових осіб контрагента позивача відсутнє будь-яке кримінальне провадження, а реєстрація платника ПДВ не анульована.

Таким чином, висновки контролюючого органу про порушення товариством податкового законодавства та п. 198.3. ст. 198 Податкового кодексу України під час взаємовідносин з ТОВ «Юніфрешмілк» безпідставні та необґрунтовані.

Недобросовісність учасників господарських правовідносин в ланцюгах (після контрагентів позивача за другими, третіми та іншими ланцюгами) постачання товарів, робіт, послуг не може слугувати підставою для притягнення до юридичної відповідальності суб`єкта господарювання, який виконав зобов`язання по правочинам та по сплаті податку на додану вартість в ціні придбаного товару та має документальне підтвердження розміру податкового кредиту та фактичного здійснення господарських операцій.

ЦК України встановлює, що нікчемними є правочини: у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220 ЦК); у разі відсутності схвалення правочину який вчинено малолітньою особою за межами її цивільної дієздатності (ч.2 ст.221 ЦК); правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (ч.1 ст.224 ЦК); у разі відсутності схвалення опікуном, правочину, який вчинено недієздатною фізичною особою (ч.1 ст.226 ЦК); а також в інших випадках передбачених ч.1 ст.27, ч.3 ст.121, ч.б ст.126, ч.3 ст.247, ч.1 ст.249, ч.2 ст.547, ч.З ст.586, ч.З ст.614, ч.б ст.633, ч.2 ст.661, ч.4 ст.698, ч.З ст.719, ч.4 ст.720, ч.1 ст.739 та іншими статтями ЦК України.

Згідно частин 2, 3 статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Визнання правочину недійсним судом не вимагається лише у тому випадку, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Із приписів статті 228 ЦК України слідує, що правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Інших підстав для визнання правочину нікчемним чинним законодавством України не передбачено. Відповідно до частин 1, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно статті 216 ЦК України до моменту визнання правочину недійсним або нікчемним правові наслідки, а саме те, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю - не настають.

Крім того, діюче законодавство не надає права ДПС визнавати дані, які відображаються суб`єктами підприємницької діяльності у податкових деклараціях (з податку на прибуток, з податку на додану вартість) за перевіряємий період недійсними. Статтею 20 Податкового кодексу України не визначено права органів ДПС України визнавати нікчемними правочини, укладені між суб`єктами господарювання, та імперативно застосовувати наслідки нікчемності правочинів.

Таким чином, оскільки недійсність первинних документів судом не встановлена, а підстав застосовувати до нього положення ст. 228 ЦК України відсутні, то товариство правомірно віднесло до складу податкового кредиту податкові накладні, видані вказаними підприємствами.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Отже, за змістом зазначеної норми державна реєстрація юридичної особи є юридично значимою дією, з якою цивільне та господарське законодавство пов`язує виникнення цивільної правоздатності.

На момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та контрагентом і на момент фактичного виконання даних господарських відносин, контрагент позивача, як юридична особа була внесена в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та був зареєстрованим платником податку на додану вартість. Зворотного акт перевірки не містить та відповідачем у судовому засіданні не оспорювалося.

Таким чином, висновки, зроблені відповідачем в акті перевірки, є лише припущеннями осіб, які проводили перевірку. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі № 826/16272/13-а.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновків відповідача в частині протиправності віднесення позивачем до складу податкового кредиту податкових накладних, виданих вказаними в акті контрагентом позивача.

Щодо взаємовідносин з ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» (код 32068913):

Між ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» (Замовник) та ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» (Виконавець) укладено договір від 01.06.2003 №01-06-03/3, відповідно до якого Виконавець зобов`язується з сировини Замовника виготовити етикетно-пакувальну або поліграфічну продукцію (далі за текстом Продукцію) та відвантажити виготовлену продукцію Замовнику.

Пункт 4.1 вищезазначеного договору визначає, що кількість Продукції, виготовленої за даним Договором визначається в Специфікаціях, що є невід`ємними частинами Договору.

Згідно з пунктом 4.2 Договору за погодженням Сторін кількість фактично виготовленої Продукції може відрізнятися від зазначеної в Специфікації. В такому випадку фактичною кількістю Продукції вважається та, яка зазначена у видатковій накладній на відпуск Продукції.

Відповідно до Акта перевірки податковий орган дійшов висновку про порушення позивачем податкового законодавства з огляду на невідповідність у кількості за даними наряду-заказу кількості, що зазначені в первинних документах.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пункт 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за №168/704 (далі - Положення № 88) також зазначає, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з приписами ч. 1, 2 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п.3.4 Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період (місяць, квартал, рік) з облікових регістрів переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерських звітів, порядок складання яких встановлюється відповідною інструкцією.

Відповідно до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30 листопада 1999 № 291, на рахунку 26 «Товари» ведеться облік надходження готової продукції власного виробництва за фактичною виробничою собівартістю. Цей рахунок призначено для узагальнення інформації про наявність та рух готової продукції.

Отже первинні документи оформлюються у порядку, передбаченому Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 №996-ХІV із змінами та доповненнями та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88 із змінами та доповненнями.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з п.5 П(С)БО 16 «Витрати» витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Відповідно до пункту 7 П(С)БО 16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені

Згідно з пунктом 10 П(С)БО 15 «Дохід», дохід, пов`язаний з наданням послуг, визнається, виходячи зі ступеня завершеності операції з надання послуг на дату балансу, якщо може бути достовірно оцінений результат цієї операції. Результат операції з надання послуг може бути достовірно оцінений за наявності всіх наведених нижче умов: можливості достовірної оцінки доходу; імовірності надходження економічних вигод від надання послуг; можливості достовірної оцінки ступеня завершеності надання послуг на дату балансу; можливості достовірної оцінки витрат, здійснених для надання послуг та необхідних для їх завершення.

Податковий орган в акті перевірки не зазначив які данні в первинних документах та в яких саме не відповідають даним бухгалтерського обліку. В акті перевірки також не зазначений жодний первинний документ або регістр бухгалтерського обліку.

Суд погоджується з твердженням позивача, що платник податків повинен відображати в бухгалтерському обліку дані на підставі первинних документів, що містить фактичні відомості про господарську операцію, а не на підставі попереднього замовлення (наряд-замовлення), яке у подальшому може бути скасоване або змінено.

Суд також зазначає, що у матеріалах справи наявний висновок судового експерта від 24.06.2020 № 525/06/2020 за результатами проведення судово-економічної експертизи в рамках справи №640/10208/20 у якому за наслідками експертного дослідження наданих первинних документів (специфікацій щодо узгодження договірної ціни на замовлення, видаткових накладних щодо передання виготовленої етикетно-пакувальну або поліграфічну продукції ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря») зроблено висновок, що кількість виготовленої продукції відповідає кількості у регістрах бухгалтерського обліку (Д-т рах. 26 згідно оборотно-сальдових відомостей ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» по рахунку 26, у розрізі наряд-заказів).

У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Податковий орган не надав обґрунтованих заперечень з приводу висновку експерта.

Як зазначено податковим органом у пункті ІІ підпункту 3.1.2.1 акта перевірки, товариством при реалізації готової продукції (розрахунки через РРО) до складу податкового зобов`язання з податку на додану вартість відображено суму не в повному обсязі. Вказаний висновок обґрунтовується твердженням відповідача, що платником податків здійснено продаж неоприбуткованого товару.

Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких згідно зі статтею 186 Кодексу розташоване на митній території України.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів та не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни) (пункт 188.1статті 188 Кодексу).

П.п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

В Акті перевірки не зазначено звідки податковий орган взяв дані, які зазначені в таблиці на стор. 53-57 Акта перевірки, як дані з первинних документів позивача. В Акті відсутнє посилання на будь-які первинні документи чи регістри бухгалтерського обліку, що підтверджуються факт здійснення господарських операцій та не зазначені контрагенти яким реалізовано товар.

Крім того, позивач взагалі не здійснює розрахунки через РРО, як зазначив податковий орган в акті перевірки.

Судом враховано, що на підставі наказів ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» від 29 листопада 2019 року №25-АГ «Про проведення Інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків» на ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» створено відповідні комісії та проведено інвентаризацію в строк з 02 грудня 2019 року по 20 грудня 2019 року.

Крім того, під час проведення перевірки, у власних та орендованих приміщеннях, розташованих за адресою: 04074, м. Київ, вул. Лугова, буд. 1-А, ПРАТ «КИЇВСЬКА ПОЛІГРАФІЧНА ФАБРИКА «ЗОРЯ» в присутності представника Головного управління ДПС у м. Києві проведена з 02.01.2020 по 11.01.2020 інвентаризація залишків товарів та інших ТМЦ на складі (вибірковим порядком) на підставі запиту Головного управління ДПС у м. Києві від 20.12.2019 № 67588/10/26-15-05-02-02 та наказу ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» від 27.12.2019 №30-АГ «Про проведення інвентаризації».

З огляду на вищевикладене, висновки податкового органу, що платником податків продано неоприбуткований товар, безпідставні та не підтверджуються матеріалами справи. В акті перевірки відсутні посилання на будь-які первинні документи чи регістри бухгалтерського обліку, що підтверджуються факт здійснення господарських операцій.

Суд також зазначає, що в матеріалах справи наявний витяг з акта перевірки від 17.01.2020 року № 23/26-15-05-01-06/32068913 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПОЛІГРАФІЧНИЙ КОМБІНАТ «ЗОРЯ» (код 32068913), тел./факс , e-mail: » в якому податковий орган не встановив будь-яких порушень у взаємовідносинах ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» з ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря».

При цьому сторонами окремо зроблені зауваження щодо замовлення 73/1878 (упаковка для спецій «Ашан» та «Новус» на замовлення ТОВ «КЛОВ» за договором № 003/13 від 16 січня 2013 року), як такого, що місить найбільшу суму невідповідності.

Судом досліджена наявна в матеріалах справи специфікація від 19.03.2018 щодо узгодження договірної ціни на замовлення згідно з договором №01-03/03 від 01.06.2003 (підписана ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» та ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря»), у якій зазначено:

Відповідно до видаткової накладної №434 від 02.04.2018р. ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» передано ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» виготовлену згідно специфікації від 19.03.2018р. по заказу 73/1878 продукцію, а саме:

- упаковка для спецій «Ашан» - 15.000 шт.,

- упаковка для спецій «Новус» - 15.000 шт.

Таким чином, згідно Наряд-3аказа №73/1878 замовлено ТОВ «Клов» , виготовлено ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» та відвантажено на склад :

- упаковка для спецій «Ашан» у кількості 15 тис.шт.,

- упаковка для спецій «Hoвуc» у кількості 15 тис.шт.

Відповідно до видаткової накладної № РН_Оф-000074/73 від 06.04.2018за договором № 003/13 від 16 січня 2013 року ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» поставлено поліграфічну продукцію ТОВ «Клов» на загальну суму 152 100,00 грн. з ПДВ, а саме:

упаковка для спецій «Ашан» 15 тис.шт.

- упаковка для спецій «Ашан» у кількості 15 тис.шт.,

- упаковка для спецій «Hoвуc» у кількості 15 тис.шт.

В матеріалах справи також наявна оборотно-сальдова відомість ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» по рахунку 26 по наряд-заказу 73/1878, у розрізі :

- упаковка для спецій «Ашан» обороти по Д-т та по К-т рах.26 становить 15 тис.шт.,

- упаковка для спецій «Новус» обороти по Д-т та по К-т рах.26 становить 15 тис.шт.

Таким чином, дані первинних документів щодо кількості продукції по наряд-заказу №73/1878 відповідають регістрам бухгалтерського обліку тка становить 30 тис.шт.

Натомість, в акті перевірки податковим органом без посилання на будь-які первинні документи зазначено, що сума поставки становить 30 000 000 штук.

Згідно з пунктом 83.1 статті 83 ПК України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Матеріали справи не містять копій первинних документів, які засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою, що підтверджують поставку 30 000 000 штук упаковок за 73/1878. Відповідачем також не надано жодних доказів, що така інформація та документи витребовувалась у платника податків та досліджувалась податковим органом.

З огляду на вище викладене, суд критично сприймає твердження про виготовлення та поставку 30 000 000 штук упаковок, у зв`язку з чим, на думку відповідача, позивач повинен був зареєструвати податкову накладну.

Суд також погоджується з твердженням позивача, що у такому випадку податкову накладну мав реєструвати ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря», який на замовленням позивача за твердженням податкового органу виготовив таку продукцію, а у ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» мав би виникнути податковий кредит.

За результатами перевірки також встановлено, що ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» (надалі «Комітент») було укладено договір комісії від 01.07.2003р № 50-К (з додатковими угодами) з ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» (надалі «Комісіонер») про те, що Комісіонер зобов`язується за дорученням і за рахунок Комітента здійснити в інтересах останнього від свого імені угоду з продажу залишків паперової сировини (далі по тексту - «Макулатура»).

Відповідно до звітів комісіонера від 31.01.2018, від 27.04.2018, від 27.04.2018, від 31.05.2018, від 31.05.2018, від 27.06.2018, від 28.09.2018, від 31.01.2019, від 27.06.2019 ДП «Поліграфічний комбінат «Зоря» на підставі договору поставки № 57/08.15 від 01 серпня 2015 року поставлено макулатуру ТОВ «Вторресурси Київського картонно-паперового комбінату».

Податковим органом встановлено порушення п. 189.1 ст. 189 та п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, а саме - не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на суму матеріалів, реалізованих як макулатура, що призвело до заниження податкового зобов`язання в сумі 112 684 грн.

Відповідно до п. 189.1. ст 189 ПК у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися, зокрема, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку або звільнених від оподаткування.

Разом з тим, оскільки сировина (картон) використовується в господарській діяльності позивача (виготовлення пакувальної продукції), то у платника податків не має підстав здійснювати нарахування податкових зобов`язань на суму відходів - макулатуру за ціною придбання сировини.

При цьому суд зазначає, що ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» не здійснювалось придбання макулатури або її виготовлення. Підприємство не купувало енергоносії, матеріали, додаткові послуги, для виробництва макулатури, при купівлі яких підприємство мало право на податковий кредит.

Зважаючи на викладене, ДПС у м. Києві неправомірно застосував вимоги пункту 189.1 статті 189 Податкового кодексу України до платника податків в цій частині, оскільки макулатура не є самостійно виготовленим або придбаним товаром.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.02.2018 у справі № 821/1496/16.

Крім того суд зазначає, що відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п. 86.10 статті 86 ПК в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника. Одночасно Кодекс встановлює, що невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки є заперечення.

Аналогічні вимоги містить також Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745, а також Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 8 травня 2019 року № 358.

На порушення вищенаведених нормативно-правових актів суб`єкт владних повноважень - Головне управління ДПС у м. Києві листом від 24.02.2020 року № 33630/10/26-15-05-02-02 викладає у новій редакції не тільки окремі абзаци, таблиці, назви колонок та суми, а й висновки Акта перевірки.

Суд погоджується з твердженнями позивача про відсутність в акті перевірки відповідного порушення, а лист Головного управління ДПС у м. Києві від 24.02.2020 № 33630/10/26-15-05-02-02 «Про результати розгляду заперечень» не може розглядатись як документ, що встановлює вищезазначене порушення.

Щодо повідомлення-рішення від 27.02.2020 № 2 про застосування штрафу на суму 12 293 641 грн.:

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Як зазначено в розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) податковим органом до платника податків застосовано 50% штраф за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 24 587 288,00 грн., хоча такий розмір штрафних санкцій застосовується за порушення строку у 366 днів.

Застосування штрафних санкцій обґрунтовується висновками податкового органу, що платником податків продано неоприбуткований товар.

З огляду на безпідставність висновків податкового органу щодо продажу платником податків не оприбуткованого товару повідомлення-рішення від 27.02.2020 року № 2 про застосування штрафу на суму 12 293 641 грн. також підлягає скасуванню.

Податковим органом не зазначено в акті перевірки або в інших документах за якими податковими накладними, операціями та за які періоди застосовані штрафні санкції.

Згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У цілому в Акті перевірки опис порушень не містить чітко викладеного змісту порушення, а посилання на пункти і статті законодавчих актів є неконкретні, зв`язок між якими до операцій платника податку чітко не викладено.

Крім того, в Акті перевірки не досліджено та відсутні посилання на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, інші документи, що підтверджують факт безоплатного отримання та реалізації готової продукції, а опис порушень ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п. 86.10 статті 86 ПК в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника. Одночасно Кодекс встановлює, що невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки є заперечення.

Аналогічні вимоги містить також Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20 серпня 2015 року № 727 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745, а також Методичні рекомендації щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень затверджені наказом Державної фіскальної служби України від 8 травня 2019 року № 358.

Отже чинне законодавство прямо визначає, які додатки та/або документи є невід`ємною частиною акта перевірки.

На порушення вищенаведених нормативно-правових актів Головне управління ДПС у м. Києві листом від 24.02.2020 № 33630/10/26-15-05-02-02 викладає у новій редакції окремі абзаци, таблиці, назви колонок та суми, а також висновки акта перевірки.

Судом також враховано, що за висновками судового експерта результатами проведення судово-економічної експертизи, висновки акта Головного управління ДПС у м. Києві від 17.01.2020 № 22/26-15-05-02-02/2470684 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КИЇВСЬКА ПОЛІГРАФІЧНА ФАБРИКА «ЗОРЯ», код 2470684, номер телефону , (095) 46S-64-12, e-mail: .» по господарським операціям ПрАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» з ДП «ПОЛІГРАФІЧНИЙ КОМБІНАТ «ЗОРЯ» за Договором від 01.06.2003р. № 01-06-03/3 та з TOB «ЗІГМУС ВСП» (код 38863758, попередня назва TOB «Юніфрешмілк Україна») за Договором поставки від 21.12.2017р. №21/12/17:

- документально не підтверджуються щодо заниження ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» податку на прибуток за 2017 рік в сумі 19899 грн. та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2019 року в сумі 621 358 грн. ;

- документально не підтверджуються щодо заниження ПАТ «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» податку на додану вартість в сумі 24 508 065 грн. та завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) за вересень 2019 року в сумі 18 972 грн.

З урахуванням викладеного, акт перевірки від 17.01.2020 року № 22/26-15-05-02-02/2470684 в частині висновків на підставі яких прийняті податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві від 27.02.2020 року № 2, № 2, № 2, № 2 та 2 є необґрунтовані та такі, що суперечить законодавству та виходять за межі повноважень контролюючого органу, встановлених Податковим кодексом України та іншими законами України, тому підлягають скасуванню як незаконні.

Стосовно клопотання представника відповідача про виклик для допиту свідка, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні, оскільки цей доказ (покази свідка) під час прийняття рішення податковим органом не використовувався, крім того в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття судового рішення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії-); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повного задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 27.02.2020 № 2, № 2, № 2, № 2 та № 2.

Судові витрати в сумі 21 020,00 грн. присудити на користь Приватного акціонерного товариства «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Приватне акціонерне товариство «Київська поліграфічна фабрика «Зоря» (04074, м. Київ, вул. Лугова, 1-А; ідентифікаційний код: 02470684).

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, Київ, 04655, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій