Справа № 824/815/18-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/815/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

03 листопада 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Смілянця Е. С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Малого приватного підприємства "Галина" до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В :

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Малого приватного підприємства «Галина», в інтересах якої звернулася представник за довіреністю - Зайцева Олена Олександрівна (далі - позивач) до Управління Держпраці у Чернівецькій області ( далі - відповідач ) з такими позовними вимогами:

1) визнати протиправними дії Управління Держпраці у Чернівецькій області з проведення перевірки у строки та у порядку, не встановлені Законом;

2) визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області від 26.07.2018 року №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/185 про накладення штрафу;

3) визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області від 26.07.2018 року №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/186 про накладення штрафу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначила, що за результатами проведеного 05.07.2018 року інспекційного відвідування представниками управління Держпраці у Чернівецькій області складено акт №ЧВ-345/18/420/НД/АВ, на підставі якого винесено постанову №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/185, якою зафіксовано порушення позивачем вимог ст.21, ч.3 ст.24 КЗпП України, а саме наявність трудових відносин МПП "Галина" з ОСОБА_1 в період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року адміністративний позов Малого приватного підприємства «Галина» до Управління Держпраці у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування постанов, - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано Постанову Управління Держпраці у Чернівецькій області від 26.07.2018 року №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/185 про накладення штрафу.

Стягнуто на користь Малого приватного підприємства "Галина" за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Чернівецькій області судові витрати - судовий збір на загальну суму 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення №502 від 22.08.2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Держпраці у Чернівецькій області звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Чернівецькій області № ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД/-1ФС/185 від 26.07.2018 року та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що ОСОБА_1 надавала пояснення начальнику відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління Держпраці у Чернівецькій області Пурічу Ю.С. Пояснення ОСОБА_1 писала власноруч і вказала, що працює в МПП "Галина" продавцем впродовж 6 років по день проведення інспекційного відвідування. Заробітну плату отримувала залежно від виручки, але не менше мінімальної заробітної плати. Також вказала, що магазин працює з 8 год. до 21 год. Тому, на думку відповідача ОСОБА_1 вірно вказала період своєї роботи, але пізніше під тиском роботодавця, з метою залишитися на роботі надала інші пояснення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що Мале приватне підприємство "Галина" () знаходиться за адресою: мікрорайон "Діброва", буд. №27, м. Новодністровськ, Чернівецька область; директор Істінюк Галина Петрівна ; вид діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

В період з 22.06.2018 року по 05.07.2018 року інспектором праці Пурічем Ю.С., у присутності директора МПП "Галина", було проведено інспекційне відвідування МПП "Галина", за адресою мікрорайон "Діброва", буд. 27 м. Новодністровськ, Чернівецька область .

За результатами проведеного інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ЧВ-345/18/420/НД/АВ від 05.07.2018 року, яким зафіксовано наступне порушення: ст.21 КЗпП України" Трудовий договір", ч.3 ст.24 КЗпП України" Укладення трудового договору" - в порушення вимог даних статей ОСОБА_1 в період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року була допущена до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу;

На підставі акта інспекційного відвідування №ЧВ-345/18/420/НД/АВ від 05.07.2018 року, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/МГ-2ФС/185 від 26.07.2018 року, якою за порушення вимог ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України, на МПП "Галина" накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

Судом встановлено, що 22.06.2018 року перевіряючими були відібрані пояснення у гр. ОСОБА_1 , яка пояснила, що працює в МПП "Галина" (магазин Фенікс) продавцем впродовж 6 років по сьогоднішній день. Режим роботи по графіку, в т.ч. святкові, не робочі дні. Заробітну плату отримує залежно від виручки, але не менше мінімальної заробітної плати. Магазин працює з 8 год. до 21 год. Трудовий договір укладено.

Також, судом досліджено пояснення продавця МПП "Галина" ОСОБА_1 від 20.08.2018 року, яка пояснила, що на своєму робочому місці обслуговувала людей і в цей час відповідала на поставлення перевіряючими питання. Вона не могла зосередитись на запитаннях, які були їй поставлені і помилково вказала, що працює близько 6 років в МПП "Галина", маючи на увазі, що 6 років працює в магазині " Фенікс ", із них 4 роки в продуктовому відділі і біля 2 років в горілчаному відділі МПП "Галина". Вказані слова можна підтвердити документами, які знаходяться у керівників підприємств. Вважає, що якби вона давала ці пояснення при інших обставинах, вона б не допустила помилки.

З відомостей Трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.02.1981 року судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 16.12.2014 року по 30.04.2016 року працювала продавцем продовольчих товарів по трудовому договору у підприємця ОСОБА_3 . З 01.05.2016 року ОСОБА_1 прийнята на роботу по трудовому договору продавцем продовольчих товарів МПП "Галина".

Вважаючи протиправними дії працівників управління Держпраці у Чернівецькій області щодо накладення постанови №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/185 від 26.07.2018 року, позивач звернувся до суду з даним позовом про його скасування.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, висновки інспекційного відвідування на підставі яких Управлінням Держпраці у Чернівецькій області прийнято постанови про накладення штрафу від 05.07.2018р. №297/18/320/АВ/П/2ПТ/ТД-1ФС/155 є протиправними.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким позов задоволено частково, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно ст.43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.1. Положення про територіальні органи Державної служби України з питань праці, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 27.03.2015 №340, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 20.04.2015 за №438/26883, Головне управління (Управління) Державної служби України з питань праці в області (далі - Управління Держпраці) є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295) визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Приписами ч.1 ст.3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Визначення трудового договору міститься у статті 21 КЗпП України та означає угоду між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.265 КЗпП України визначено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до частини четвертої статті 265 Кодексу законів про працю України та частини дев`ятої статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509).

Порядок №509 визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення".

Відповідно до п.8 Порядку №509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів. Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або видається його представникові, про що на ньому робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. У разі надсилання примірника постанови поштою у матеріалах справи робиться відповідна позначка.

Тобто, аналізуючи вказану норму видно, що Управління Держпраці в Чернівецькій області на підставі висновків, викладених в акті перевірки наділене правом приймати постанову про накладення штрафу.

З матеріалів справи судом встановлено, що за результатами проведення інспекційного відвідування МПП "Галина" відповідачем складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ЧВ-345/18/420/НД/АВ від 05.07.2018 року та на підставі якого винесено оскаржувані у даній справі постанови про накладення штрафу.

Надаючи оцінку правомірності постанови про накладення штрафу №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/185 від 26.07.2018 року судом встановлено, що за порушення вимог ст.21 та ч.3 ст. 24 КЗпП України вказаною постановою на МПП "Галина" накладено штраф у розмірі 111690,00 грн.

За змістом та висновками до яких дійшов відповідач у акті інспекційного відвідування ЧВ-345/18/420/НД/АВ від 05.07.2018 року, інспекційним відвідуванням встановлено порушення позивачем вимог ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України - допущення гр. ОСОБА_1 в період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року до роботи без укладення трудового договору.

При цьому, при ознайомленні з кадровими документами підприємства встановлено, що гр. ОСОБА_1 прийнята в МПП "Галина" на посаду продавця продовольчих товарів у відділ горілчаних виробів з 01.05.2016 року на підставі наказу №4/1 від 26.04.2016 року.

Таким чином гр. ОСОБА_1 в період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року була допущена до роботи без укладення трудового договору.

З відомостей Трудової книжки серії НОМЕР_1 від 27.02.1981 року судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 16.12.2014 року по 30.04.2016 року працювала продавцем продовольчих товарів по трудовому договору у підприємця ОСОБА_3 . З 01.05.2016 року ОСОБА_1 прийнята на роботу по трудовому договору продавцем продовольчих товарів МПП "Галина", що спростовує висновки відповідача про те, що позивачем допущено гр. ОСОБА_1 в період з 01.01.2015 року по 30.04.2016 року до роботи без укладення трудового договору.

З матеріалів справи вбачається, що продавець ОСОБА_1 надала пояснення, що дійсно вона працює в магазині Фенікс МПП "Галина" продавцем впродовж 6 років. Але зазначені пояснення продавець ОСОБА_1 надавала шляхом відповідей на запитання, якій їй було поставлено посадовою особою відповідача паралельно в момент виконання нею своїх трудових обов`язків. Об`єктивно, при наданні відповіді ОСОБА_1 не зрозуміла поставленого їй запитання, оскільки вона дійсно працювала на посаді продавцем продовольчих товарів в магазині " Фенікс ", за адресою м. Новодністровськ, мікрорайон Діброва, 27 , проте у іншого суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , до якого була прийнята на роботу 16.12.2014 року за трудовим договором.

Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою.

Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за порушення законодавства про працю встановлено ст.265 КЗпП України, відповідно до абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Крім того, згідно з ч.3 ст.41 КУпАП України фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що пояснення гр. ОСОБА_1 надані 22.06.2018 року Пурічу Ю.С. не є достовірними і достатніми в розумінні статей 75,76 КАС України доказами, які б у сукупності давали змогу дійти висновку про порушення позивачем ст.21 КЗпП України та ч.3 ст.24 КЗпП України, оскільки не підтверджуються наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що висновки акта інспекційного відвідування №ЧВ-345/18/420/НД/АВ від 05.07.2018 року про порушення позивачем ст.21 КЗпП України та ч.3 ст.24 КЗпП України не відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці відповідача та не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому постанова Управління Держпраці в Чернівецькій області №ЧВ-345/18/420/НД/АВ/П/ТД-1ФС/185 від 26.07.2018 року, якою за порушення вимог ст.21 та ч.3 ст.24 КЗпП України на МПП "Галина" накладено штраф у розмірі 111690,00 грн., є протиправною.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління Держпраці у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 листопада 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Смілянець Е. С.