Справа № 240/15936/20
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 листопада 2020 року м. Житомир справа № 240/15936/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Романченка Є.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, у якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та виплати грошової компенсації відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2019 рік включно, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 14.09.2019;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період 2016, 2017, 2018, 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби, 14.09.2019.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Військовою частиною НОМЕР_1 подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропущенням строків. Клопотання мотивовано тим, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду з пропуском строку звернення до суду, визначеного ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а норми трудового законодавства, не розповсюджуються на військовослужбовців, оскільки останні не працюють, а проходять військову службу. Також указано, що позивачем не було подано заяви про поновлення строку звернення до суду та не заявлено поважність причин пропуску даного строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на те, що розгляд цієї справи здійснюється у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), суд вирішив це клопотання розглянути у порядку письмового провадження.

Дослідивши вказане клопотання, з урахуванням матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Представником відповідача у клопотанні зазначається, що строк звернення до суду починається з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, тобто з дати звільнення з військової служби. До суду позивач звернувся лише 11.09.2020. Отже, позов подано після строків, установлених законом.

Суд зазначає, що спеціальним законодавством прямо не врегульовано питання строків звернення до суду у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про оплату праці (виплату грошового забезпечення), однак за змістом пункту 3 розділу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, грошова компенсація виплачується за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.

На час відпустки, яка хоча і непов`язана з виконанням службових обов`язків, за особою зберігається заробітна плата (грошове забезпечення), такі виплати включаються до фонду заробітної плати і є невід`ємною його частиною. Це ж саме стосується і компенсації при звільненні за невикористані дні відпустки.

Отже, право на отримання таких виплат не обмежується жодним строком.

З огляду на викладене, твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду є необґрунтованими, оскільки стягнення сум компенсації за невикористану додаткову відпустку як учаснику бойових дій не обмежені строком звернення до суду.

Аналогічний висновок щодо строку звернення до суду зроблено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в рішенні від 16 травня 2019 року у зразковій справі № 620/4218/18, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 залишено без змін.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248, 256, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та окремо не оскаржується, заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Є.Ю. Романченко