Справа № 160/10689/20
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/10689/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року (суддя Ніколайчук С.В.) про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича

треті особи Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України в особі філії Дніпропетровське обласне управління акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»

про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій та скасування постанов, -

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просив: визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича від 23.10.2010 по виконавчому провадженню № 60403353 про арешт коштів боржника.

Також позивачем подано клопотання про забезпечення позову шляхом: зупинення дії постанови про арешт коштів боржника від 23.10.2019, винесеної Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко Андрієм Сергійовичем в рамках виконавчого провадження ВП № 60403353 з примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 по справі № 904/1209/18 (наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 на суму 100371794,83 грн.) - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі; заборони банківським установам (Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», філії - Дніпропетровське обласне управління Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», Публічне акціонерне товариство «Банк «Кліринговий Дім») вчиняти дії по зупиненню розрахункових операцій за рахунками АТ «Дніпропетровськгаз» в межах сум, необхідних для виплати авансу, заробітної плати, податків та зборів, обов`язкових платежів до Державного бюджету України, в межах виконавчого провадження № 60403353 з примусового виконання виконавчого документа, виданого на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2019 по справі № 904/1209/18 (наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 на суму 100371794,83 грн.) - до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач та Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу суду скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити. Апеляційні скарги ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до постанови Приватного виконавця Куземченка А.С. від 23.10.2019 відкрито виконавче провадження № 60403353 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/1209/18 від 01.04.2019 про арешт коштів.

Також Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. винесено постанову від 23.10.2020 про арешт коштів по виконавчому провадженню № 60403353, згідно з якою накладено арешт на кошти та майно АТ «Дніпропетровськгаз».

Позивач вважає таку постанову протиправною, прийнятою без урахування всіх обставин правовідносин, а також з невірним застосуванням норм чинного законодавства. Зазначає, що внаслідок прийняття оскаржуваної постанови порушуються права та законні інтереси позивача на оплату праці.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про забезпечення позову, дійшов висновку, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень. У разі виникнення у боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до протиправного втручання у майнові права заявника і, як наслідок, не можливості виплати йому заробітної плати, яка є джерелом його доходу і одним їз основоположних гарантованих Конституцією України прав, що під час дії в Україні та світі карантину, залишить позивача і членів його сім`ї без засобів для існування, змусить позивача вживати значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав.

Натомість, суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими.

За приписами статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 152 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що суд при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позову має враховувати предмет позову, підстави звернення до суду, а також забезпечити дотримання пропорційного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для позивача та інших заінтересованих осіб внаслідок невжиття таких заходів.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тій обставині, що оскаржувана постанова про арешт коштів АТ «Дніпропетровськгаз» прийнята приватним виконавцем з метою забезпечення виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області № 904/1209/18 від 01.04.2019.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд апеляційної зазначає, що з матеріалів адміністративної справи не вбачаються очевидні ознаки протиправності оскаржуваної постанови приватного виконавця. Зазначені заявником ознаки не є очевидними, а є оскаржуваними, про що подано відповідний позов з аналогічними обґрунтуваннями підстав для його задоволення.

Позивач також не довів належними доказами можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених/оспорюваних прав/ інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, без вжиття заходів забезпечення позову. Доводи заяви зводяться лише до припущень такого ускладнення.

При цьому ухвала суду першої інстанції про встановлення заходів забезпечення позову також не містить належного обґрунтування очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень з посиланням на норми чинного законодавства, а також не містить мотивів суду, за яких той дійшов висновку, що може скластися ситуація, при якій для відновлення прав позивача у подальшому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат або взагалі їх відновлення стане неможливим.

Крім того суд першої інстанції не перевірив та не встановив, не послався на належні докази, які доводять, що рахунки, на які накладено арешт в межах виконання судового рішення у господарській справі, мають статус рахунків із спеціальним режимом використання.

Більш того, забезпечуючи позов у спосіб, визначений в ухвалі від 10.09.2020, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, адже суд зобов`язав банківські установи вчинити певні дії щодо рахунків в межах коштів, які значно перевищують суми заробітної плати позивача, що прямо суперечить рішенню господарського суду у справі 904/1209/18. Тобто адміністративний суд першої інстанції фактично втрутився у господарські правовідносини між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» та Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що суперечить вимогам процесуального закону.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову підлягає скасуванню як така, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи позивача та представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про необхідність закриття апеляційного провадження у зв`язку з постановленням Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвали від 06.10.2020 про скасування заходів забезпечення позову, оскільки така обставина не є підставою для закриття апеляційного провадження відповідно до ст. 305 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченка Андрія Сергійовича, Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2020 року в адміністративній справі № 160/10689/20 скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 10.09.2020 про забезпечення позову в адміністративній справі № 160/10689/20 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 03 листопада 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 03 листопада 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров