Справа № 160/1587/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2020 року Справа № 160/1587/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Жарій О.І.
представника позивача Клименка Р.Ю.
представника відповідача Сердюк В.В.
представника третьої особи Сомова Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач), в якому позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2019 року № 224 Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі.
В обґрунтування позову зазначено, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2016 року № 297 позивач був звільнений зі списків особового складу частини та вибув до нового місця служби військової НОМЕР_1 . Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 07.11.2016 року №247 майора ОСОБА_1 зараховано до особового складу вказаної військової частини з 07.11.2016 року. Згідно з наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 08.01.2019 року №72 «Про результати службового розслідування» по факту виникнення нестачі в інженерній службі на майора ОСОБА_3 була нарахована сума нестачі в розмірі 1 178 923,63 грн. Наказом ТВО командира в/ч НОМЕР_2 від 17.10.2019 року №2692 було призначено відповідне службове розслідування. За результатами проведеного службового розслідування, наказом ТВО командира в/ч від 26.10.2019 №2757 скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 08.01.2019 року №72 «Про результати службового розслідування» щодо притягнення майора ОСОБА_3 до матеріальної відповідальності, як такий, що виданий з порушенням вимог діючого законодавства. Також, вказаним наказом начальнику інженерної служби частини наказано підготувати копію матеріалів службового розслідування та направити у п`ятиденний термін після закінчення розслідування до військової частини НОМЕР_1 для прийняття правового рішення щодо притягнення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 191 879,84 коп. 28.10.2019 року на адресу в/ч НОМЕР_1 надійшли матеріали вказаного вище службового розслідування, за результатами розгляду яких відповідачем, в особі командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 повідомлено в/ч НОМЕР_2 про неможливість прийняти до виконання рішення про притягнення позивача до матеріальної відповідальності. Однак, в подальшому, з невідомих позивачу причин, відповідачем, в особі того ж самого командира в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 було видано наказ від 08.11.2019 року № 224 «Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі», згідно якого позивача притягнуто до повної матеріальної відповідальності на суму у розмірі 191 879, 84 грн. Позивач не погоджується з цим наказом та просить суд визнати його протиправним та скасувати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу - повернуто позивачу без розгляду.
Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року про повернення позовної заяви оскаржена в апеляційному порядку. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року скасовано ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року про повернення позовної заяви без розгляду та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розпорядженням №176д від 09.06.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Серьогіної О.В. у відпустці. За наслідком повторного розподілу справу передано до розгляду судді Бондар М.В.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання 04.08.2020 року; залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військову частину НОМЕР_2 (далі- в/ч НОМЕР_2 ).

27.07.2020 року представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до пункту 29 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України N 243/95-ВР від 23.06.1995 року (далі - Положення №243/95-ВР) якщо військовослужбовця переведено на нове місце служби до прийняття рішення про відшкодування заподіяної ним шкоди, то матеріали розслідування, дізнання, рішення органів попереднього слідства та суду або витяг з акта ревізії, перевірки, інвентаризації надсилаються у п`ятиденний термін після закінчення розслідування, ревізії, перевірки чи інвентаризації на нове місце служби винного для притягнення його до матеріальної відповідальності. Командир (начальник) військової частини за новим місцем служби винної особи зобов`язаний у 15-денний термін з дня надходження матеріалів про заподіяння шкоди видати наказ щодо притягнення цієї особи до матеріальної відповідальності. Наказ про притягнення до матеріальної відповідальності №224 від 08.11.2019 року було видано вже після прийняття Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що ним не було порушено законодавство.

04.08.2020 року представник третьої особи надав відзив, в обгрунтування якого зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 17.10.2019 №2692 було проведено службове розслідування. Даним службовим розслідуванням було з`ясовано, що майно інженерної служби було отримано колишнім начальником інженерної служби в/ч НОМЕР_2 майором ОСОБА_1 , про що свідчать копії нарядів та особистий підпис майора ОСОБА_1 та не було передано та закріплено за підрозділами в/ч НОМЕР_2 . Копія службового розслідування була направлена до в/ч НОМЕР_1 для прийняття правового рішення щодо притягнення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 191879,84 грн.

В підготовчому засіданні 04.08.2020 року за клопотанням представника третьої особи продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 09.09.2020 року.

05.08.2020 року позивач надав відповідь на відзив, у якій підтримав доводи, викладені у позовній заяві.

26.08.2020 року представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, в якому підтримав заперечення викладені у відзиві та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

09.09.2020 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 29.09.2020 року. 29.09.2020 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 13.10.2020 року.

13.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 21.10.2020 року.

В судовому засіданні 21.10.2020 року представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача та представник третьої особи заперечували проти позову, просили суд відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2016 року № 297 майор ОСОБА_2 , начальник інженерної служби частини, призначеного наказом командира в/ч НОМЕР_3 (по особовому складу) від 06.06.2016 року №102 на посаду начальника інженерної служби управління військової частини польова пошта НОМЕР_4 , визнано таким, що здав справи і посаду та вибув до нового місця служби смт Черкаське Дніпропетровської області (а.с.135).

На підставі наказу командира в/ч пп НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 07.11.2016 року № 247 майора ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 06.06.2016 року №102, на посаду начальника інженерної служби, який прибув із військової частини польова пошта НОМЕР_5 , смт. Черкаське, з 07.11.2016 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення з 08.11.2016 року (а.с. 120).

Згідно з актом про прийняття посади начальника інженерної служби в/ч пп НОМЕР_5 (штамп вх. №5241 від 17.09.2016 року) комісія у складі (…), а також хто здає посаду майор ОСОБА_2 , та хто приймає посаду майор ОСОБА_3 , з`ясовано, зокрема, що за начальником інженерної служби рахується КМТ-7 3 одиниці (місцезнаходження невідоме) (а.с.236-238).

Відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 17.10.2019 року №2692 Про призначення службового розслідування відповідно до телеграми вх.№5428 від 11.10.2019 року по факту вини майора ОСОБА_3 у виникненні недостач по інженерній службі з урахуванням вже списаного майна, наказано провести службове розслідування в термін до 28.10.2019 року (а.с. 140).

За результатами службового розслідування помічником начальника зв`язку відділення зв`язку штабу капітаном ОСОБА_5 25.10.2019 року складено акт службового розслідування. В ході розслідування було встановлено та документально підтверджено факт отримання наступного майна інженерної служби та закріплення його за матеріально відповідальними особами, на загальну суму 314849,80 грн.: КМТ-7-4 (чотири) комплекти на загальну суму 191878,84 грн. Дане майно було отримано колишнім начальником інженерної служби майором ОСОБА_1 про що свідчать копії нарядів, які додаються від 25.02.2015 року №343/3/247 та від 20.01.2015 року №343/3/82 та особистий підпис майора ОСОБА_1 . Вказане майно інженерної служби було особисто отримано тодішнім начальником інженерної служби частини майором ОСОБА_1 та не було ним передано та закріплено за підрозділами частини. В акті прийому посади начальника інженерної служби майором ОСОБА_3 від 17.09.2016 року №5241 дане майно вказане, як нестача, що рахується за майором ОСОБА_1 . Згідно вимог наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2016 року майор ОСОБА_6 виключений зі списків особового складу частини та вибув до нового місця служби військової частини НОМЕР_1 (а.с. 114-119).

Згідно із витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 26.10.2019 року № 2757 Про результати службового розслідування скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 08.01.2019 року №72 «Про результати службового розслідування» щодо притягнення майора ОСОБА_3 до матеріальної відповідальності, як такий, що виданий з порушенням вимог діючого законодавства. Також, вказаним наказом начальнику інженерної служби частини наказано підготувати копію матеріалів службового розслідування та направити у п`ятиденний термін після закінчення розслідування до військової частини НОМЕР_1 для прийняття правового рішення щодо притягнення майора ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності на суму 191 879,84 коп. (а.с.128-130).

Листом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2020 року №1442 повідомлено командира військової частини НОМЕР_2 про те, що на адресу військової частини НОМЕР_1 було направлено (вх.№3230/1 від 28.10.2019 року) матеріали службового розслідування для притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовця за заподіяну ним шкоду. Приймаючи рішення щодо не притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності відповідач в своєму листі вказав про низку порушень вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-ВР. Також, звернув увагу на те, що розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. Таким, чином з моменту встановлення факту нестачі (акт прийому посади від 17.09.2016 року №5241) до призначення службового розслідування 17.10.2019 року і встановлення факту завдання матеріальної шкоди, самим майором ОСОБА_6 минуло більше ніж три роки. Тому командування військової частини НОМЕР_1 керуючись пунктом 5 Положення №№243/95-ВР не має можливості прийняти до виконання рішення про притягнення майора ОСОБА_6 до матеріальної відповідальності (а.с. 124-125).

Згідно копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2019 року №224 Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі за результатами службового розслідування, по факту вини майора ОСОБА_3 в виникненні недоліків по інженерній службі з урахуванням списаного майна у військовій частині НОМЕР_2 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 26.10.2019 №2757 «Про результати службового розслідування» було встановлено, що військовослужбовцем військової частини НОМЕР_6 під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 було заподіяно шкоду державі: майором ОСОБА_2 на загальну суму 191879,84 грн. Відповідно до статті 10, частини 3 статті 11 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, заподіяну державі», наказано: начальника інженерної служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_2 , за шкоду, заподіяну державі під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , притягнути до матеріальної відповідальності та стягнути суму завданих збитків у розмірі 191879,84 грн. (а.с.112-113).

Позивач, не погодившись з наказом від 08.11.2019 року №224 Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі та вважаючи його протиправним, звернувся до суду з цим позов про його скасування.

Вирішуючи вимоги позовної заяви суд виходить з такого.

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначалися в період з 23.06.1995 року по 31.10.2019 року Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 243/95-ВР (далі - Положення № 243/95-ВР).

В пункті 5 Положення було зазначено, що час, протягом якого винного військовослужбовця може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.

Частиною 1 статті 257 Цивільного кодексу України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

31.10.2019 року набрав чиннності Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ (далі Закон №160-ІХ).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №160-ІХ особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Таким чином, як законодавством, що діяло на час виявлення нестачі, так і законодавством, що діяло на час застосування до позивача матеріальної відповідальності, строк притягнення до матеріальної відповідальності становив 3 роки з моменту виявлення нестачі.

Досліджені в судовому засіданні докази засвідчили, що факт наявності нестачі КМТ-7 в інженерній службі в/ч пп НОМЕР_5 , які рахувались за майором ОСОБА_2 встановлено ще 17.09.2016 року, що підтверджується актом про прийняття посади начальника інженерної служби в/ч пп НОМЕР_5 (а.с.236-238).

Таким чином, враховуючи визначений законодавством строк, притягнення позивача до матеріальної відповідальності мало відбутися не пізніше 17.09.2019 року, що також підтверджується рішенням командира в/ч НОМЕР_1 про відсутність можливості притягнення майора ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності, яке викладено в листі командира в/ч НОМЕР_1 від 29.10.2019 року №1442 (а.с. 124-125).

Суд зазначає, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, за наслідком розгляду справи, судом встановлено, що правових підстав для винесення оскаржуваного наказу після спливу 3-річного строку з дня виявлення нестачі, у в/ч НОМЕР_1 не було, а представником відповідача в судовому засіданні зворотього не доведено.

За таких обставин адміністративний позов ОСОБА_1 є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

З матеріалів справи вбачається, що і метою отримання правової допомоги в адміністративній справі, позивачем було укладено договір про надання правничої (правової) допомоги №12/А/19 від 20.11.2019 року на підставі якого Адвокатським об`єднанням «Артіс Лоукейс» надано правничу допомогу, що включає в себе: зустріч з Клієнтом, з`ясування підстав та мети звернення до суду; ознайомлення з наявними у Клієнта матеріалами для надання правового аналізу та визначення перспективи звернення до суду з позовом: аналіз наявним документам, вивчення відповідних нормативних актів, консультування Клієнта щодо отримання додаткових доказів для звернення до суду з позовними вимогами: підготовка, складання та направлення позовної заяви на адресу відповідача та суду: підготовка, складання та надання Клієнту проекту заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду; підготовка, складання та надання Клієнту відповіді на відзив для подальшого направлення учасникам справи та на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду, контроль за рухом справи; підготовка, складання та подання письмових пояснень представника позивача до суду; підготовка, складання клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на професійну правничу допомогу та необхідних додатків до даного клопотання; представництво інтересів Клієнта в суді по справі № 160/1587/20.

Також, до суду надано детальний опис робіт (наданих послуг) з отримання професійної допомоги згідно договору про надання правничої (правової) допомоги №12/А/19 від 20.11.2019 року.

За надані послуги позивачем сплачено Адвокатському об`єднанню «Артіс Лоукейс» 9 700,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) 1167,67 грн., що підтверджується квитанцією AT КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 11.09.2020 року.

Вказані послуги згідно з умовами Договору, надавалися старшими партнерами АО «Артіс Лоукейс» адвокатом Бобровим Вячеславом Віталійовичем та адвокатом Клименко Русланом Юрійовичем згідно додаткової угоди до договору №1 від 30.06.2020 року та довіреностей.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що сума витрат позивача на правову допомогу у розмірі 9 700 грн. є співмірною та відповідає принципу розумності.

Представником відповідача в судовому засіданні не заперечувалась сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступає відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 9 700 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: НОМЕР_8 ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2019 року № 224 Про притягнення до матеріальної відповідальності за шкоду заподіяну державі.

Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 9700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень в тому числі ПДВ.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 02.11.2020 року.

Суддя М.В. Бондар