Справа № 120/5877/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про зупинення провадження по справі

м. Вінниця

03 листопада 2020 р. Справа № 120/5877/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Слободонюка М.В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року засобами поштового зв`язку до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо недоплати позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за період з 2019 по 2020 роки відповідно до положень статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щорічної грошової допомоги до 5 травня за період з 2019 по 2020 роки у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком (розміри яких були встановлені на кожний відповідний рік), з урахуванням вже виплачених сум такої допомоги.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що починаючи з 2016 року позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, зокрема отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Так, 27.02.2020 року Конституційний Суд України прийняв рішення за № 3-р/2020, яким визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із зверненням від 22.09.2020 року, в якому просив, зокрема здійснити доплату грошової допомоги до 5 травня за період з 2019 року по 2020 року, а також повідомити про підстави нарахування щорічної виплати грошової допомоги до 5 травня в 2020 році, враховуючи визнання неконституційними положенням деяких законодавчих актів. Втім, листом від 30.09.2020 року за № 14/07-Б-1331-011 відповідач відмовив у здійсненні позивачу доплати зазначеної допомоги посилаючись на те, що її виплата учасникам бойових дій проводиться в межах виділених фінансових ресурсів. Крім того, відповідач надав позивачу інформацію щодо виплачених сум щорічної грошової допомоги до 5 травня за період з 2019 року по 2020 року. На думку позивача, такі виплати здійснені відповідачем всупереч ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду.

Ухвалою від 26.10.2020 року судом відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

27.12.2019 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Одночасно до відзиву представником відповідача також долучено письмове клопотання про призупинення розгляду даної справи до набранням законної сили судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (провадження № Пз/9901/14/20).

Розглянувши у письмовому провадженні зазначене клопотання представника відповідача, суд враховує таке.

Згідно інформації розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України, Верховним Судом ухвалою від 17.06.2020 року відкрито провадження у зразковій справі № 440/2722/20 за позовом фізичної особи до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно вищевказаної ухвали Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі № 440/2722/20, ознаками типової справи, в якій може бути ухвалено рішення цієї зразкової справи, є такі:

- позивачами є особи з інвалідністю внаслідок війни та мають право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік;

- позовні вимоги заявлені до органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання позивача та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат);

- спірні відносини стосуються визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році та урегульовані одними й тими самими нормами права, а саме: статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18);

- позивачами у даних справах заявлено аналогічні позовні вимоги (визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо нарахування та виплати у 2020 році разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 №112 "Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити разову щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі, визначеному Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Отже, адміністративна справа № 120/5877/20-а має ознаки вищевказаної типової справи, що прийнята до розгляду Верховним Судом як зразкова адміністративна справа, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одним й тими ж нормами права, та має подібний предмет.

Рішенням Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) позов задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати фізичній особі щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити фізичній особі недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Однак, згідно інформації розміщеній в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Верховного Суду від 29.09.2020 року у справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) на цей час є таким, що не набрало чинності.

Приписами п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.

Частиною 1 статті 291 КАС України передбачено, що суд, який розглядає типову справу, має право зупинити провадження за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою у випадку, якщо Верховним Судом відкрито провадження у відповідній зразковій справі.

Із аналізу норм ст. ст. 236 та 291 КАС України, встановлено, що зупинення провадження у разі розгляду типової справи є правом суду.

Європейський суд з прав людини у п. 58 рішення від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" (Заява № 4909/04), зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v.), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Тому, обґрунтовуючи підстави для зупинення провадження у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Одним із способів практичного втілення вказаної Конституційної норми є забезпечення ефективного судового захисту прав, свобод та інтересів особи за допомогою становлення єдності судової практики.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-VIII, єдність системи судоустрою забезпечується, в тому числі єдністю судової практики.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону № 1402-VIII, Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Інструментом формування єдиної судової практики є інститут типової справи. В силу ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення по типовій справі, яке відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд повинен враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Відтак, з метою забезпечення ефективності та передбачуваності судової практики у спірних правовідносинах, беручи до уваги те, що ця справа має ознаки типової адміністративної справи, що розглядається Верховним Судом як зразкова справа, і правові висновки у такій справі є обов`язковими для врахування судом, провадження у цій справі доцільно зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

Керуючись ст. 236, 248, 256, 291, 295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії зупинити до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович