Справа № 540/2336/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2336/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Чорноморської митниці Держмитслужби (далі - відповідач) , у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №UA508040/2020/000157/2 від 11.08.2020 року про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №UA508000/2020/000087/2 від 12.08.2020 року про коригування митної вартості товарів.

Обґрунтовуючи свою позицію позивач зазначив, що 04.04.2017 року між товариством та компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED укладено контракт №СНUA17/04/04. На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів, продавець компанія YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED здійснила на адресу покупця - ТОВ "КФ Строй Мастер" поставку товарів:

- згідно митної декларації UA508040/2020/0070027 від 10.08.2020 року, під час декларування товарів позивачем була заявлена митна вартість товару у сумі 12629,87 дол. США.

- згідно митної декларації UA508040/2020/007154 від 12.08.2020 року, під час декларування товарів позивачем була заявлена митна вартість товару у сумі 6058,25 дол. США.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав відповідачу пакет документів, які передбачені статтею 53 Митного Кодексу України, проте під час митного оформлення товару посадовою особою відповідача витребувано додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, за наслідками чого прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом, та визначено іншу митну вартість товарів. Позивач вважає протиправними спірне рішення відповідача, посилаючись на те, що митним органом не обґрунтовано свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього, вказує, що оскаржуване рішення відповідача не містить передбачених ст.55 Митного кодексу України відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Наголошує, що обставини на які вказує відповідач в оскаржуваному рішенні, жодним чином не спростовують митної вартості, яка була зазначена позивачем у поданій митній декларації і не є підставою для здійснення коригування такої митної вартості. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволені позову виходячи з наступних обставин. 10.08.2020 року ТОВ "КФ "Строй Мастер" до Чорноморської митниці Держмитслужби подано митну декларацію №UA508040/2020/007027 для здійснення митного оформлення товару. Товар ввезено на умовах поставки CIF-PIVDENNYI, на виконання умов договору від 04.04.2017 року.

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України митним органом було встановлено ряд невідповідностей: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 16.06.2020 №D19ME12139E відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця.

12.08.2020 року ТОВ "КФ "Строй Мастер" до Чорноморської митниці Держмитслужби подано митну декларацію №UA508040/2020/007154 для здійснення митного оформлення товару. Товар ввезено на умовах поставки CIF-PIVDENNYI, на виконання умов договору від 06.04.2020 року.

За результатами перевірки правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України митним органом було встановлено ряд невідповідностей: у наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 22.06.2020 №512_20200622 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Надане платіжне доручення №13 від 05.08.2020 не містить відмітки «Проведено банком».

Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов ч.1 ст.54 Митного кодексу України, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Однак, надані документи для підтвердження рівня митної вартості товару, не дали можливості відповідачу остаточно упевнитись в достовірності визначеної декларантом митної вартості товару, оскільки вони містять розбіжності та не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів у зв`язку з чим митну вартість товарів було скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

З урахуванням вищезазначеного відповідач зазначає, що оскаржувані рішення є такими, що прийняті обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні.

Ухвалою від 25.08.2020 р. відкрито спрощене провадження у справі, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

04.04.2017 року між ТОВ Комерційна фірма «Строй Мастер" та компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED укладено контракт № СНUA17/04/04 (далі-Контракт) на поставку "товарів широкого вжитку в номенклатурі, кількості і цінам, згідно супровідних документів" на умовах СIF ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNY відповідно до правил Інкотермс 2010

Відповідно до умов вказаного контракту, специфікації від 16.06.2020 року №16, пакувального листа від 16.06.2020 року, рахунку-фактури (комерційного інвойсу) № D19ME12139E від 16.06.2020 року та транспортних документів, позивач отримав товар згідно переліку, наведеного в зазначених документах.

Для здійснення митного оформлення товару товариством 10.08.2020 року було подано митну декларацію №UA508040/2020/007027, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 12629,87доларів США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подано наступні документи: пакувальний лист від 16.06.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) від 16.06.2020 року № D19ME12139E, коносамент від 20.06.2020 року №MRFB20062564А, автотранспортну накладну №8304/1 від 05.08.2020 року, декларація про походження товару від 16.06.2020 року № D19ME12139E, зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UА-17/04/04 від 04.04.2017 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №15 від 16.06.2020 року, від 01.12.2017, від 05.03.2018, від 20.09.2018, від 03.04.2020.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а тому необхідно подати наступні відомості:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту;

- платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи);

- транспортні документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;

- копію митної декларації країни відправника;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертизи організаціями.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційну пропозицію.

11.08.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення №UA508040/2020/000157/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення:

- товару №1 до загальної суми 9180,00 дол. США;

- товару №2 до загальної суми 6049,10 дол. США;

- товару №3 до загальної суми 1280,97 дол. США;

- товару №4 до загальної суми 861,26 дол. США.

06.04.2020 року між ТОВ Комерційна фірма «Строй Мастер" та компанією YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED укладено контракт № СН-UA-20/04/06 (далі-Контракт) на поставку "товарів широкого вжитку в номенклатурі, кількості і цінам, згідно супровідних документів" на умовах СIF ODESSA/CHORNOMORSK/YUZHNY відповідно до правил Інкотермс 2010

Відповідно до умов вказаного контракту, специфікації від 22.06.2020 року №10, пакувального листа від 22.06.2020 року, рахунку-фактури (комерційного інвойсу) № 512_20200622 від 22.06.2020 року та транспортних документів, позивач отримав товар згідно переліку, наведеного в зазначених документах.

Для здійснення митного оформлення товару товариством 12.08.2020 року було подано митну декларацію №UA508040/2020/007154, відповідно до якої митна вартість товару визначена позивачем за ціною контракту 13302,97 доларів США.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подано наступні документи: пакувальний лист від 22.06.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) від 22.06.2020 року № 512_20200622, коносамент від 27.06.2020 року №MRFB20063367, автотранспортну накладну №6583 від 10.08.2020 року, декларація про походження товару від 22.06.2020 року № 512_20200622, зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UА-20/04/06 від 06.04.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №10 від 22.06.2020 року, №4 від 22.06.2020, банківський платіжний документ №13 від 05.08.2020.

Згідно із ч. 3 ст. 53 МК України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, а тому необхідно подати наступні відомості:

- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи);

- копію митної декларації країни відправника;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціальними експертизи організаціями.

У відповідь на повідомлення митного органу стосовно надання додаткових документів, позивачем додатково були надані наступні документи: прайс-лист від постачальника (продавця); комерційну пропозицію.

12.08.2020 року Чорноморською митницею Держмитслужби прийнято рішення №UA508000/2020/000087/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення:

- товару №1 до загальної суми 43613,55 дол. США;

- товару №2 до загальної суми 4066,15 дол. США;

- товару №3 до загальної суми 556,71 дол. США;

- товару №4 до загальної суми 1094,94 дол. США;

- товару №5 до загальної суми 860,05 дол. США;

- товару №6 до загальної суми 11800,71 дол. США.

Вважаючи спірні рішення протиправним, позивач звернувся до суду із позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку доводам позивача про незаконність спірного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з частиною 1 статтею 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідно зазначити, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Суд зазначає, що згідно протоколу обробки №3819 від 29.07.2020 р. відповідачем витребувані додаткові документи, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідний протокол не містить.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Для підтвердження митної вартості товару за декларацією UA508040/2020/007027 декларант надав наступні документи: пакувальний лист від 22.06.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) від 22.06.2020 року № 512_20200622, коносамент від 27.06.2020 року №MRFB20063367, автотранспортну накладну №6583 від 10.08.2020 року, декларація про походження товару від 22.06.2020 року № 512_20200622, зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UА-20/04/06 від 06.04.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №10 від 22.06.2020 року, №4 від 22.06.2020, банківський платіжний документ №13 від 05.08.2020, прайс-лист від постачальника, комерційну пропозицію.

Для підтвердження митної вартості товару за декларацією UA508040/2020/007154 декларант надав наступні документи: пакувальний лист від 22.06.2020 року, рахунок-фактура (інвойс) від 22.06.2020 року № 512_20200622, коносамент від 27.06.2020 року №MRFB20063367, автотранспортну накладну №6583 від 10.08.2020 року, декларація про походження товару від 22.06.2020 року № 512_20200622, зовнішньоекономічний договір (контракт) № CH-UА-20/04/06 від 06.04.2020 року, доповнення до зовнішньоекономічного договору №10 від 22.06.2020 року, №4 від 22.06.2020, банківський платіжний документ №13 від 05.08.2020, прайс-лист від постачальника, комерційну пропозицію.

Проте, митний орган дійшов висновку, що надані позивачем на запит додаткові документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатами проведених консультацій прийнято рішення UA508040/2020/000157/2 від 11.08.2020 р. та UA508000/2020/000087/2 від 12.08.2020 р. про визначення митної вартості товару, що імпортується, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.

Приймаючи оскаржуване рішення №UA508040/2020/000157/2 відповідач вказав на наступні підстави.

… У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 16.06.2020 № D19ME12139E відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «PIVDENNYI», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування).

Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застраховувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції). Та зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливо заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митнї вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну…

На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту; платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи….

Приймаючи оскаржуване рішення №UA508000/2020/000087/2 відповідач вказав на наступні підстави.

… У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі від 22.06.2020 № 512_20200622 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця. Надане платіжне доручення №13 від 05.08.2020 не містить відмітки «Проведено банком». Відповідно до п.3.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 р. №216, відповідальний виконавець уповноваженого банку має проставити на всіх примірниках платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах дати надходження і виконання цього документа, засвідчивши їх своїм підписом та відбитком уповноваженого банку. Таким чином, не підтверджено ціну, яка фактично сплачена за товар. Поставка товарів здійснюється на умовах поставки CIF «PIVDENNYI», відповідно до ІНКОТЕРМС 2010. Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, що підтверджують заявлену митну вартість товарів є, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (якщо здійснювалося страхування).

Відповідно до умов поставки CIF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застраховувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано. Додатково наданий прайс-лист має адресний характер та суб`єктивну спрямованість, що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції необмеженій кількості потенційних покупців.

Відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції). Та зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом «По товару можливо заниження митної вартості» було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС Держмитслужби - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну…

На вимогу митного органу декларантом не подано наступні документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; банківські платіжні документи….

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності зважаючи на наступне.

З приводу посилання митного органу на відсутність в рахунку-фактурі від 16.06.2020 № D19ME12139E посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця суд звертає увагу, що пунктом 1.1. контракту №CHUА17/04/04 передбачено, що покупець має оплатити та прийняти "Товар" товар широкого вжитку в номенклатурі, кількості та цінах, зазначених у супровідних документах. Так, позивачем при митному оформленні товарів, окрім рахунку-фактури № D19ME12139E від 16.06.2020 р., що не містить посилання на контракт, подано, зокрема, специфікацію №15 від 16.06.2020 року, яка містить відповідне посилання та ціни, які повністю відповідають цінам, зазначеним в рахунку-фактурі.

Крім того, з дослідженого судом контракту №CH-UА-17/04/04 та додаткової угоди від 05.03.2018 до контракту, вбачається наявність банківських реквізитів продавця - компанії YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED.

З приводу посилання митного органу на відсутність в рахунку-фактурі від 22.06.2020 №512_20200622 посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця суд звертає увагу, що пунктом 1.1. контракту №CH-UА-20/04/06 передбачено, що покупець має оплатити та прийняти "Товар" товар широкого вжитку в номенклатурі, кількості та цінах, зазначених у супровідних документах. Так, позивачем при митному оформленні товарів, окрім рахунку-фактури №512_20200622 від 22.06.2020 р., що не містить посилання на контракт, подано, зокрема, специфікацію №10 від 22.06.2020 року, яка містить відповідне посилання та ціни, які повністю відповідають цінам, зазначеним в рахунку-фактурі.

Крім того, з дослідженого судом контракту №CH-UА-20/04/06 вбачається наявність банківських реквізитів продавця - компанії YIWU UNIQUECN TRADING CO LIMITED.

З огляду на викладене, відповідачем не наведено обґрунтованих доводів, яким чином недолік оформлення рахунків-фактури від 16.06.2020 № D19ME12139E та від 22.06.2020 №512_20200622 може свідчити на користь його твердження про заявлення ТОВ КФ "Строй Мастер" не повних відомостей про митну вартість.

Окрім зазначеного, на думку суду, наявність чи відсутність у рахунку-фактурі певних відомостей (реквізитів), зокрема, посилання на контракт та банківських реквізитів продавця, не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі дані.

Аналогічний правовий висновок з цього питання викладено у постановах Верховного Суду від 18.07.2019 р. по справі № 821/829/18 (адміністративне провадження №К/9901/5724/19), від 14.08.2018 р. по справі № 821/1617/17 (адміністративне провадження №К/9901/48422/18).

Посилання митного органу на ту обставину, що позивач зобов`язаний разом із митною декларацією надати страхові документи, суд вважає безпідставним, з огляду на наступне.

Позивач зазначає, що ним не надано на вимогу митного органу страхових документів, які б визначали витрати на страхування товару у зв`язку з тим, що контрактами №CH-UА-20/04/06 та №CHUА17/04/04 передбачено постачання товару на умовах CIF PIVDENNYI/CHORNOMORSK/ODESSA, за якими саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до наданої Постачальником ціни.

На сьогодні діють Офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.

Відповідно до Інкотермс-2010 CIF (Cost, Insurance and Freight (... named port of destination) - вартість, страхування і фрахт (... назва порту призначення). Термін "вартість, страхування та фрахт" означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте, ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. Однак за умовами терміна CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Отже, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески. Покупець повинен мати на увазі, що за умовами терміна CIF від продавця вимагається забезпечення страхування лише з мінімальним покриттям. У випадку, якщо покупець бажає мати страхування з більшим покриттям, він повинен або прямо та недвозначно домовитися про це з продавцем, або самостійно вжити заходів до забезпечення додаткового страхування.

У разі укладання контракту за умовами поставки CIF, на продавця покладається обов`язок забезпечення страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, а також сплати страхових внесків та вартості перевезення вантажу до порту відвантаження.

Зважаючи на те, що перевезення товару здійснювалося морем на умовах поставки CIF, суд вважає, що в даному випадку Товариство не повинно додатково страхувати товар та нести витрати на транспортування вантажу до порту PIVDENNYI/CHORNOMORSK/ODESSA.

Отже, суд вважає помилковим твердження відповідача про неможливість перевірки правильності визначеної декларантом митної вартості товару за відсутності документів, що містять відомості про вартість страхування вантажу, оскільки такі документи у даному випадку не вимагаються.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 року у справі № 821/1617/17.

Щодо посилання відповідача на ту обставину, що надане платіжне доручення №13 від 05.08.2020 не містить відмітки «Проведено банком» суд відмічає.

Згідно п.1.4 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, платник має право надсилати платіжне доручення в іноземній валюті або банківських металах до банку як у паперовій формі, так і у формі електронного розрахункового документа за допомогою систем дистанційного обслуговування "клієнт-банк", "клієнт-Інтернет-банк" тощо (якщо це визначено в договорі банківського рахунку або в окремому договорі з платником).

Розрахунки за допомогою систем дистанційного обслуговування "клієнт-банк", "клієнт-Інтернет-банк" тощо здійснюються відповідно до порядку, визначеного нормативно-правовими актами Національного банку з питань здійснення безготівкових розрахунків у національній валюті в Україні.

Відповідно до п.10.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, під час здійснення розрахунків за допомогою систем "клієнт - банк", "клієнт - Інтернет - банк" тощо застосовуються електронні розрахункові документи. Якщо це передбачено договором між банком та клієнтом, то використання клієнтом системи не виключає можливе оброблення банком документів клієнта на паперових носіях.

Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі дистанційного розпорядження платника списання коштів з його рахунку, оформляє розрахунковий документ, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає інформацію про платіж і документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів.

Якщо клієнт не підтвердив розпорядження на здійснення операції, то банк операцію не виконує, про що інформує клієнта (п.10.11 Інструкції).

З наданого до митного оформлення платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах №13 від 05.08.220 р. судом встановлено, що дане доручення було проведено через IBank 2 UA, та у відповідній графі «Призначення платежу» зазначено: «Prepayment cont CH-UA-20/04/06 DD 06.04.20 inv 512_20200622 dd 22/06/2020».

Відтак, суд дійшов висновку про безпідставність посилання митного органу щодо не підтвердження ціни, яка фактично сплачена за товар, оскільки вказане платіжне доручення складене у відповідності вимог Положення №216 та Інструкції.

Окрім того, суд не приймає доводи відповідача стосовно того, що прайс-лист наявний в матеріалах справи, носить адресний характер та має суб`єктивну спрямованість (адресований позивачу), що суперечить суті прайс-листа як комерційної пропозиції продавця необмеженій кількості потенційних покупців, як підставу для здійснення коригування митної вартості, оскільки прайс-лист був наданий після запиту митного органу про надання додаткових документів, тоді як, за наведених вище аргументів, сам факт витребування додаткових документів визнано судом неправомірним.

Також, суд вважає безпідставним посилання відповідача на положення ст.VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, оскільки ним не наведено обставини та докази того, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті Угоди. Більш того, відповідно до положень МК України застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі можливе лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст.58-63 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом відповідно до ст.64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішення №UA508040/2020/000157/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом:

- товару №1 на підставі митної декларації від 19.05.2020 №UA100480/20/804942, однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1, різняться характеристики товару, також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СРТ (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №2 на підставі митної декларації від 23.06.2020 №UA500080/2020/11563 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2, різняться характеристики товару, виробники товару, також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СРТ (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №3 на підставі митної декларації від 14.07.2020 №UA500150/20/205005 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №3, різняться характеристики товару, також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СFR (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №4 на підставі митної декларації від 19.07.2020 №UA500110/2020/008253 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №4, різняться характеристики товару, також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СFR (постачання товару за зазначеною декларацією).

Як вбачається зі змісту графи 33 рішення №UA508000/2020/000087/2, то за результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом:

- товару №1 на підставі митної декларації від 27.07.2020 №UA100100/2020/575783 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №1, різняться характеристики товару (зокрема технічні характеристики), також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та FСА (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №2 на підставі митної декларації від 20.07.2020 №UA500070/2020/226706 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №2, різняться характеристики товару (зокрема комплектація), також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СРТ (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №3 на підставі митної декларації від 07.08.2020 №UA500490/2020/500320 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №3, різняться характеристики товару (зокрема технічні характеристики та комплектація), також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СРТ (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №4 на підставі митної декларації від 06.08.2020 №UA500500/2020/500527 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №4, різняться характеристики товару (зокрема технічні характеристики, виробник), також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СРТ (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №5 на підставі митної декларації від 10.08.2020 №UA500500/2020/501166 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №5, різняться характеристики товару (зокрема виробник), також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СFR (постачання товару за зазначеною декларацією).

- товару №6 на підставі митної декларації від 20.07.2020 №UA500030/2020/207612 однак товар в наведеній декларації не є аналогічним товару №6, різняться характеристики товару (зокрема виробник), також різняться умови поставки CIF (постачання товару позивача) та СFR (постачання товару за зазначеною декларацією).

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Таким чином суд вважає, що позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контрактів № CH-UA-20/04/06 від 06.04.2020 року та № CHUA17/04/04 від 04.04.2017 року згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що оскаржуване рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

За таких обставин суд дійшов висновку про протиправність рішень Чорноморської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів UA508040/2020/000157/2 від 11.08.2020 року та UA508000/2020/000087/2 від 12.08.2020 року відтак - задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Позивач не надав жодних доказів на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, як наслідок суд не має можливості встановити їх розмір.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508040/2020/000157/2 від 11.08.2020 року про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправним та скасувати рішення Чорноморської митниці Держмитслужби №UA508000/2020/000087/2 від 12.08.2020 року про коригування митної вартості товарів

Стягнути з Чорноморської митниці Держмитслужби (, 73000, м.Херсон, вул.Гоголя,13) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Комерційна фірма Строй Мастер" (код ЄДРПОУ , 73000, м.Херсон, вул.Стрітенська, 21-А) сплачений судовий збір у сумі 7138 (сім тисяч сто тридцять вісім) грн. 10 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 108020200