Справа № 580/4154/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року справа № 580/4154/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання Мауріної Я.Ю.,

позивача ОСОБА_1 особисто,

представника відповідача 1 та Константинова С.А. за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Черкаській області (далі відповідач 2), в якому просить визнати протиправним і скасувати податкове-повідомлення рішення від 02.10.2019 № 0-2325.

В обґрунтування позовних вимог позивача зазначив, що вказане рішення є протиправним і підлягає скасуванню, оскільки об`єкт нежитлової нерухомості, на який податковим органом нарахований податок, використовуються безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, а тому у відповідності до абз. «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Головним управлінням ДФС у Черкаській області 18.02.2020 подано до суду відзив, в якому зазначено, що заявлена позовна вимога є безпідставною, оскільки у власності позивача як фізичної особи з 26.11.2007 по 18.03.2016 перебувала нежитлова будівля, тому йому правомірно нараховано податок за нерухоме майно відмінне від земельної ділянки. На думку відповідача 1, фізична особа власник об`єктів нежитлової нерухомості, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не може належати до сільськогосподарських товаровиробників у розумінні норм ПК України.

26.02.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначив, що заперечення відповідача не мають відношення до даної справи, оскільки побудовані, на хибному трактування ПК України і обґрунтуванні сплати даного податку без врахування пільги, передбаченої п. «ж» пп. 262.2.2 п. 262 ПК України.

Ухвалою суду від 13.03.2020 постановлено розгляд справи№ 580/4154/19 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 18.09.2020, занесену до протоколу судового засідання, постановлено залучити до участі у справі № 580/4154/19 у якості співвідповідача Головне управління ДПС у Черкаській області.

28.09.2020 до суду надійшов відзив від Головного управління ДПС у Черкаській області аналогічного змісту з відзивом поданим Головним управлінням ДФС у Черкаській області 18.02.2020.

02.10.2020 до суду надійшла відповідь на відзив.

У судове засідання з розгляду справи по суті, призначене на 10 год. 00 хв. 05.10.2020, з`явився позивач та представник відповідачів.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити повністю з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді на відзив від 06.08.2020 та від 02.10.2020.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував повністю з підстав, викладених у відзиві від 18.02.2020 та 28.09.2020.

Наказом голови Черкаського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 № 63 посилено особливий режим суду під час карантину, у зв`язку з тим, що у декількох працівників діагностовано захворювання на СOVID-19.

У період з 12.10.2020 по 13.10.2020 включно, суддя Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 перебував у відпустці, а надалі з 15.10.2020 по 03.11.2020 включно на лікарняному, з огляду на що розгляд справи здійснюється у перший робочий день 04.11.2020.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідачів, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що у власності позивача з 26.11.2007 по 18.03.2016 перебував об`єкт нерухомого майна (нежитлова будівля) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 376,2 м.кв.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником та одним із засновників Фермерського господарства «Артанія Агро», зареєстроване 13.09.2016, основний КВЕД 01.25 «Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев, чагарників».

Згідно з довідкою від 23.12.2019 ОСОБА_1 є членом сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «Вітряна гора», зареєстроване 13.09.2016, основний КВЕД 01.25 «Вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев, чагарників», що передбачено класифікацією видів економічної діяльності (а.с. 29).

02.10.2019 Головним управлінням ДФС у Черкаській області на підстав прийнятого Думанецькою сільською радою Черкаського району Черкаської області рішення щодо встановлення ставок місцевих податків і зборів на 2016 рік, винесені податкові повідомлення - рішення за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки», а саме: № 0-2325 за 2015 рік у сумі 4585,12 грн; № 0-2325 за 2016 рік у сумі 864,01 грн.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач подав скаргу.

Рішенням Державної податкової служби України від 12.12.2019 № 1905/Р/99-00-08-05-04-14 скасовано податкове повідомлення-рішення від 02.10.2019 № 0-2325 та залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 02.10.2019 № 0-2325, а скаргу позивача задоволено частково.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 02.10.2019 № 0-2325 протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи зазначений спір по суті, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, набрав чинності з 01.01.2015, (далі - Закон №71-VIII) запроваджено новий місцевий податок, зокрема податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підпункт 266.1.1 пункт 266.1 статті 261 ПК України ).

Відповідно до положень підпунктів 266.3.1 та 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПКУкраїни, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

Підпункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлює, що не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

При цьому, системне тлумачення підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПКу України свідчить про те, що законодавець у кожному буквеному пункті (від «а» до «л») передбачив конкретні умови, за наявності яких нерухомість не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Кожен з цих випадків не підлягає розширювальному тлумаченню. Прикладом цього є зокрема те, що така умова як зв`язок об`єкту нерухомості з фактом її використання у своїй діяльності передбачений пунктами «е» та «і», на відміну від пункту «є». Більш того, кожен з визначених підпунктом 266.2.2 буквених пунктів має прив`язку або до статусу суб`єкта, який володіє такою нерухомістю (діти-сироти, діти, позбавлені батьківського піклування («д»), суб`єкти господарювання малого та середнього бізнесу («е»), сільськогосподарський товаровиробник («ж»), громадські організації інвалідів та їх підприємства («з»), релігійні організації («и»)), та/або до виду нерухомості, його стану, місця розташування (непридатна до проживання («ґ»), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів («і»), будівлі промисловості («є») тощо).

Буквальний аналіз пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України свідчить про те, що нерухомість має бути у власності сільськогосподарських товаровиробників та безпосередньо використовувались у сільськогосподарській діяльності.

Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 № 973-IV, фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

При цьому, виробники сільськогосподарської продукції - юридичні особи всіх організаційно-правових форм господарювання та їх відокремлені підрозділи, фізичні особи (фізичні особи - підприємці, домогосподарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою класифікацією видів економічної діяльності, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин (ст. 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис»).

Як встановлено судом, позивачу на праві приватної власності з 26.11.2007 по 18.03.2016 належав об`єкт нерухомого майна (нежитлова будівля) « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 376,2 м.кв.

З розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, по вказаному об`єкту нерухомого майна, ОСОБА_1 нараховано податок за січень та лютий 2016 року у сумі 864,01 грн (а.с 45).

Відповідно до пункту 266.8.1. статті 266 ПК України, у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено позивачем у ході судового розгляду даної справи, право власності позивача на об`єкт нерухомого майна (нежитлова будівля) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 376,2 м.кв., припинено 18.03.2016, а керівником і засновником Фермерського господарства «Артанія Агро» позивач став з 13.09.2016.

Таким чином, фізичній особі ОСОБА_1 , як власнику нежитлової будівлі «Комора», правомірно нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за січень-лютий 2016 року у сумі 864,01 грн, а тому суд висновує про законність та обґрунтованість винесеного Головним управлінням ДФС у Черкаській області податкового-повідомлення рішення від 02.10.2019 № 0-2325.

Враховуючи викладене вище, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області, Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення - відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Судовий збір належить відшкодувати за рахунок коштів, передбачених бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.11.2020.

Суддя С.О. Кульчицький