Справа № 540/2422/20
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2422/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Юг" до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Юг" (позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Київської митниці Державної митної служби (відповідач)про визнання протиправним та скасування рішення Київської митниці Державної митної служби №UA100110/2020/000037/1 від 08.07.2020 про коригування митної вартості товарів, №UA100110/2020/000038/1 від 08.07.2020 про коригування митної вартості товарів, стягнути витрати по сплаті судового збору 9298 грн. 98 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15750 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.07.2020 під час декларування товару (помідори свіжі) позивачем була заявлена митна вартість товару у розмірі 8221,20 дол. США за митною декларацією № UA 100110/2020/604636, та 8221,20 дол. США за митною декларацією № UA 100110/2020/604635, визначена ним самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до ст.ст. 57, 58 МК України. Для здійснення митного оформлення товару позивачем подано до митниці ДФС декларації та пакет документів, передбачених законодавством. Однак, 08.07.2020 відповідачем прийняті рішення про коригування митної вартості за резервним методом, внаслідок чого підприємство позивача було змушене додатково надмірно сплатити суму ввізного мита та суму ПДВ. Вказані рішення позивач вважає протиправними, оскільки відсутні обґрунтовані підстави для коригування заявленої декларантом митної вартості та просить скасувати їх, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 02.09.2020 відкрито спрощене провадження у справі, призначено розгляд справи на 25.09.2020.

24.09.20 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена а підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до п. 7.3.3 зовнішньоекономічного договору від 01.07.2020 № 010720ВОТ умови оплати на окрему партію товару вказуються в інвойсі на даний товар. Однак умови оплати в рахунку-інвойсі від 06.07.2020 №F/52/W/07/20 не зазначені. У такому разі умови оплати мають бути зазначені у рахунку-проформі, а цей документ відсутній. Відповідно до п. 3.1 вищезазначеного контракту передбачено, що умови поставі "на умовах СРТ , або на інших умовах , що підтверджуються відповідними товаросупровідними документами". У наданому інвойсі від 06.07.2020 №F/52/W/07/20 та інших наданих товаросупровідних документах відсутні умови поставки взагалі. При різних умовах поставки до митної вартості товару повинні бути додані окремо або включені до митної вартості транспортні витрати. Відсутність даних про умови поставки унеможливлює визначення митної вартості товару. Відповідно до пункту 6.1 контракту зазначено, що товар повинен бути упакований в стандартну комерційну упаковку. Відповідно до частини 10 статті 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, витрати по вартості упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, повинні бути додані, якщо вони включались до ціни. Контрактом не передбачено, що вартість пакування та упаковки включено до вартості товару. Відповідно до пункту 3 та 7 контракту та наданих товаросупровідних документів неможливо встановити порядок , умови поставки та оплати за товар. Декларантом не надано інші документи, що підтверджують числові значення складових мить вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості. Зважаючи на викладене, у митного органу виник обґрунтований сумнів у правильної визначення декларантом митної вартості товару, який став підставою для витребування додаткових документів за ч. 3 ст. 53 МК України. За результатами розгляду наданих додатково документів встановлено, що висновком Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати вартість товару з урахуванням умов поставки СРТ-Гола Пристань становить 0,43 долар США за 1 кг помідорів розміру ВВ, а згідно інвойсу ціна товару складає 0,425 долар США за 1 кг помідорів розміру ВВ. Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: неподання декларантом всіх запрошених документів; відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості органу доходів і зборів перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі. Враховуючи неможливість застосування попередніх методів митна вартість визначена і застосуванням резервного методу відповідно до ст. 64 МК України з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угод з тарифів і торгівлі, яка щонайбільшою мірою ґрунтується на раніше визнаних (визначених) органом доходів і зборів митних вартостях в попередніх митних деклараціях від 06.07.2020 № UA209170/2020/046157 та становить 1,02 дол. США/кг. У подальшому товар випущено у вільний обіг на підставі митних декларацій № UA 100100/2020/604651 та № UA 100100/2020/604650 від 08.07.2020 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України, сума фінансових гарантій разом становить 167133,70 грн.

24.09.2020 до суду надійшло клопотання про зменшення розміру судових витрат, в якому відповідач вказує на завищення витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із невеликої складності справи та ціни позову, також відповідач зазначив про завищення витрат по сплаті судового збору, ціна позову повинна складати 167133 грн. 70 коп., а не 619932 грн. 07 коп., яка зазначив позивач у позові.

25.09.20 представники сторін не прибули в судове засідання, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його присутності.

Ухвалою від 25.09.2020 суд зобов`язав позивача визначити ціну позову та надати додаткові документи, розгляд справи відкладено на 26.10.2020.

Враховуючи неявку представників сторін, заяву представника позивача про розгляд справи в письмовому провадженні через перебування на лікарняному, суд вважає за можливе розглянути справу в письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами.

Суд встановив наступне. 01.07.2020 між ТОВ "Альфа-Юг" та компанією Grupa Producentow owocow i warzyw "BOTOMA" Sp.z.o.o м. Блашкі, Польща, укладено зовнішньоекономічний контракт на постачання товару № 010720ВОТ (далі-контракт) на поставку товару в кількості, на умовах та в асортименті, визначеному в товарно-супровідних документах в тому числі в рахунках фактурах. За умовами контракту продавець відвантажує товар на умовах СРТ Гола Пристань, на кожну партію товару покупець надає: міжнародну товарно-транспортну накладну, комерційний інвойс, відповідний сертифікат.

На виконання умов контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар - помідори свіжі клас І в упаковці по 6 кг. "ВВ"- 3224 упаковки, загальною вагою нетто 19344 кг, загальною вартістю 8221.20 доларів США, що становить 221404.32 грн. Згідно товарно-супровідних документів товар 06 липня 2020 року завантажено та відправлено з м. Блашкі, Польща до м. Гола Пристань, Україна. 08 липня 2020 року товар надійшов на митну територію України під митний контроль Київської митниці Держмитслужби.

08 липня 2020 року декларантом товариства за договором про надання послуг митного брокера ТОВ "Афокрінвест Брок" для митного оформлення товару до Київської митниці Держмитслужби подано митну декларацію № UA 100110/2020/604636, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 8221.20 доларів США, що становить 221404.32 грн., за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару було надано: рахунок-фактура (інвойс) №F/52/W/07/20 від 06/07/2020, автотранспортна накладна б/н від 06.07.2020 ; фітосанітарний сертифікат № ЕС/PL 0864500 від 06.07.2020; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR 1) №РL/МF/АR 0361612 від 06.07.2020 ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення № 010720ВОТ від 01.07.2020, договір про надання послуг митного брокера №14 від 05.02.2020 ; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом Б/Н від 06.07.2020 ; інші некласифіковані документи - сертифікат здоров`я №К0.8231.2. від 06.07.2020; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами № 5651326, копія митної декларації країни відправлення 20РL361010Е0520568 від 06.07.2020, митна декларація № UA100110/2020/604636 від 08.07.2020 .

Митницею 08 липня 2020 року направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Позивачем надані документи - прайс-лист виробника та висновок Київської обласної (регіональної) ТПП № Ц-705 від 08.07.2020, у висновку визначена ціна товару 0,43 дол./кг, згідно інвойсу ціна товару складає 0,425 дол./кг.

Відповідачем 08 липня 2020 року прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 100110/2020/000037/1, яким скорегована митна вартість товару з 8221,20 доларів США (як передбачено за ціною договору) на 19730,88 доларів США, що на 11509,68 доларів США або на 309955,68 грн. більше, ніж було сплачено за товар продавцю.

У рішенні зазначено, що відповідно до п. 7.3.3 зовнішньоекономічного договору від 01.07.2020 № 01072ВОТ умови оплати на окрему партію товару вказуються в інвойсі на даний товар. Однак умови оплати в рахунку-інвойсі від 06.07.2020 №F/52/W/07/20 від 06/07/2020 не зазначені. У такому разі умови оплати мають бути зазначені у рахунку-проформі, а цей документ відсутній. Разом з тим відповідно до п. 3.1 контракту передбачено, що умови поставки "на умовах СРТ або на інших умовах, що підтверджуються відповідними товаросупровідними документами". У наданому інвойсі та інших наданих товаросупровідних документах відсутні умови поставки взагалі. При різних умовах поставки до митної вартості товару повинні бути додані окремо або включені до митної вартості транспортні витрати. Відсутність даних про умови поставки унеможливлює визначення митної вартості товару. Відповідно до п. 6.1 контракту зазначено, що товар повинен бути упакований в стандартну комерційну упаковку. Відповідно до ч.10 ст. 58 МК України при визначенні митої вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, витрати по вартості упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, повинні бути додані, якщо вони не включались до ціни. Контрактом не передбачено, що вартість пакування та упаковки включено до вартості товару. Відповідно до пункту 3 та 7 контракту та наданих товаросупровідних документів неможливо встановити порядок, умови поставки та оплати за товар. Декларантом не надано інші документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких поводився розрахунок митної вартості. Був застосований резервний метод визначення митної вартості товарів у зв`язку з неможливістю застосування інших попередніх методів. Митна вартість товару відповідачем визначена з попередньої митної декларації від 06.07.2020 № UA209170/2020/046157, на рівні 1,02 дол. США за кг.

На виконання умов контракту позивачем імпортовано на митну територію України товар - помідори свіжі клас І в упаковці по 6 кг. "ВВ"- 3224 упаковки, загальною вагою нетто 19344 кг, загальною вартістю 8221.20 доларів США, що становить 221404.32 грн. Згідно товарно-супровідними документами товар 06 липня 2020 року завантажено та відправлено з м. Блашкі, Польща до м. Гола Пристань, Україна. 08 липня 2020 року товар надійшов на митну територію України під митний контроль Київської митниці Держмитслужби.

08 липня 2020 року декларантом товариства за договором про надання послуг митного брокера ТОВ "Афокрінвест Брок" для митного оформлення товару до Київської митниці Держмитслужби подано митну декларацію № UA100110/2020/604635, відповідно до якої заявлена митна вартість товарів у розмірі 8221.20 доларів США, що становить 221404.32 грн., за ціною договору (перший метод визначення митної вартості).

Разом з митною декларацією позивачем для оформлення товару надано: рахунок-фактура (інвойс) №F/53/W/07/20 від 06.07.20, автотранспортна накладна б/н від 06.07.2020; фітосанітарний сертифікат № ЕС/РL 0864504 від 06.07.2020 ; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 1) №РL/МF/АR 0361611 від 06.07.2020; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення № 010720ВОТ від 01.07.2020; договір про надання послуг митного брокера №14 від 05.02.2020 ; заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом Б/Н від 06.07.2020 року (умовний документ); інші некласифіковані документи - сертифікат здоров`я №К0.8231.2. від 06.07.2020; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державними органами № 5651335, копія митної декларації країни відправлення 20РL361010Е0520972 від 06.07.2020, митна декларація № UA100110/2020/604635 від 08.07.2020.

Митницею 08 липня 2020 року направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. Декларант, на думку митного органу, не надав всіх документів для підтвердження митної вартості. Надані товариством документи (прайс-лист та висновок експертизи №Ц-706 від 08 липня 2020 року) не мали позитивного впливу на позицію митного органу. Відповідач дійшов висновку, що надані позивачем документи не усувають виявлених під час перевірки недоліків та не підтверджують заявлену митну вартість товару.

За результатами проведеної консультації митницею прийнято рішення 08 липня 2020 року рішення про коригування митної вартості товарів №UA100110/2020/000038/1, яким скоригована митна вартість товару до 1,02 доларів США за 1 кг., наведені в рішенні про коригування митної вартості товарів підстави такого коригування є аналогічними з рішенням про коригування №UA 100110/2020/000037/1 від 08.07.2020.

Позивач вважає неправомірним коригування відповідачем митної вартості товару, тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним Кодексом (далі - МК України), Податковим кодексом України (далі - ПК України) та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст. 1 МК України).

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 МК України).

Частиною 5 ст. 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019р. у справі №815/6780/15, від 06.09.2019р. у справі №803/1212/14 та ін.

Відповідач мотивуючи необхідність корегування митної вартості товару зазначає, що під час здійснення контролю митної вартості встановлено, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей щодо складових митної вартості.

Відповідно до частини 2 статті 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні відповідно до частини десятої статті 58 Кодексу.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товару, так і на вимогу митниці надані всі документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України. Товар постачався на територію України на умовах поставки СРТ Гола Пристань. Термін "фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб. Продавець при поставці товарів на умовах СРТ зобов`язаний надати товар із комерційним рахунком-фактурою або еквівалентним йому електронним повідомленням, у відповідності з умовами договору купівлі-продажу, а також будь-які інші докази відповідності, які можуть вимагатися за договором (А. 1 для СРТ Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)). Продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Упаковка повинна містити належне маркування (А.9 для СРТ Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)). Покупець зобов`язаний сплатити ціну товару у відповідності з договором купівлі-продажу (Б.1 для СРТ Інкотермс Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року)).

Митний орган послався на те, що п. 3.1 контракту передбачено умови поставки СРТ , або на інших умовах, що підтверджуються товаросупровідними документами. Отже, сторони контракту передбачили можливість зміни умов поставки, які і повинні були зазначені у товаросупровідних документах. Відсутність таких змін означає , що діють умови контракту. В спірних рішеннях про корегування митної вартості відповідач залишив поза увагою, що за умов поставки СРТ пакування здійснюється продавцем за його рахунок, а тому витрати на пакування не можуть в даному випадку вплинути на митну вартість товару.

Також є необгрунтованими доводи митниці про відсутність в наданих позивачем документах умов оплати товару. Так, п. 7.2 контракту передбачено, що вартість отриманого товару оплачується продавцю не пізніше ніж по закінченні 90 календарних днів від дати прибуття товару до українського пункту призначення.

Митна вартість товару підтверджується висновками експертиз ТПП вартості свіжих помідорів, якими встановлено, що вартість товару з урахуванням умов поставки СРТ-Гола Пристань становить 0,43 долар США за 1 кг помідорів розміру ВВ, майже таку вартість позивач і зазначив у спірних митних деклараціях.

Згідно зі ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно із пунктом 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів як: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Як встановлено судом, за результатами проведеної перевірки, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом, відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу. Попередні методи не застосовувалися з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України, прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За результатами проведеної консультації, митну вартість товарів скориговано та визначено за резервним методом, відповідно до статті 64 Митного кодексу України, на підставі інформації, наявної у митного органу. У якості джерела інформації стосовно визначення митної вартості товару було обрано МД іншої юридичної особи від 06.07.2020 № UА209170/2020/046157, при цьому судом встановлено відмінність постачальника, найменування товару (вказано про помідори 1 гатунок роду Solanum Lycopersicum L, тоді як позивач ввозив помідори без зазначення торгової марки, не розфасовані для роздрібної торгівлі, клас 1), отже вид, сорт помідорів може бути різним, що виключає можливість порівняння заявленої позивачем митної вартості із митною вартістю товару, увезеного іншим суб`єктом. Крім того, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Отже, позивачем для оформлення товару за методом № 1 надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару . Таким чином, суд вважає необгрунтованими наведені відповідачем підстави для коригування митної вартості товару. Разом з тим, ненадання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару. Правова позиція з даного питання викладена в постановах Верховного Суду у справах №804/16980/14, № 815/2013/15 та в подальшому відображена в інших рішеннях з цього питання.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність рішень Київської митниці Державної митної служби №№UA100110/2020/000037/1, UA100110/2020/000038/1 від 08.07.2020 про коригування митної вартості товарів, та наявність підстав для його скасування, а відтак задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Щодо судових витрат по сплаті судового збору та вартості послуг адвоката, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач визначив ціну позову в розмірі 619932 грн. 07 коп. та сплатив судовий збір в сумі 9298 грн. 98 коп. , в тому числі 4649 грн. 35 коп. платіжним дорученням № 106 від 24.07.2020 , та 4649 грн. 63 коп. платіжним дорученням № 119 від 17.08.2020. Ухвалою від 25.09.2020 суд звернув увагу позивача на завищений розмір судового збору та запропонував перерахувати останній. Судом зазначено, що митна вартість товару для декларанта є базою оподаткування податком на додану вартість та митними платежами. Внаслідок прийняття митницею рішення про коригування митної вартості, змінюється і розмір належних до сплати митних платежів та податку на додану вартість. Сама собою визначена в рішенні контролюючого органу митна вартість товару безпосередньо не впливає на майновий стан декларанта, а впливає той розмір митних платежів та інших податків, який він має доплатити порівняно з розміром таких платежів, визначених на підставі заявленої ним митної вартості товарів при декларуванні. Отже, при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні підпункту 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" є різниця митних платежів, що підлягали сплаті урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні. Суд зазначив, що позивач неправильно визначив ціну позову, а тому має надати суду розрахунок різниці митних платежів та ПДВ, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваних рішеннях, що і буде ціною позову, з якої має бути обрахований належний до сплати судовий збір.

В свою чергу відповідачем вказано, що різниця між платежами, які заявлялись декларантом до винесення рішення, та платежами, які повинні бути сплачені у зв`язку з коригуваннями митної вартості товарів , становить 167133 грн. 70 коп.

Приймаючи до уваги не надання суду позивачем розрахунку різниці митних платежів та ПДВ, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваних рішеннях, що і є ціною позову, суд виходить з ціни позову, яку зазначає відповідач. Тому судовий збір по цій справі має дорівнювати 2507 грн., або 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102 грн.). Надмірно сплачений судовий збір в сумі 6791 грн. 98 коп. підлягає поверненню (п.1 ч. 1 ст. 7 Закону "Про судовий збір) за відповідним клопотанням позивача.

Що стосується витрат по сплаті послуг адвоката, то позивачем заявлено витрат в сумі 15750 грн. Понесення витрат підтверджується договором № 150 від 23.07.2020 про надання правової допомоги , укладеним з адвокатом Лігінович Н.С., ордером серія ХС № 131257, розрахунком розміру гонорару від 23.07.2020, платіжним дорученням № 105 від 24.07.2020 на сплату 15750 грн. правової допомоги.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За змістом частини дев`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З урахуванням незначної складності справи та виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого адвокатом на вивчення матеріалів справи та складання позовної заяви, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову , розглядом справи в письмовому провадженні без проведення судових засідань, суд вважає, що належним розміром витрат на професійну правову допомогу, яка належить до відшкодування, є сума 6750 грн., в тому числі 750 грн. за ознайомлення з документами, наданими замовником, 6000 грн. за підготовку позовної заяви та подання позову до суду.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Задовольнити позов товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Юг".

Визнати протиправними та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби №UA100110/2020/000037/1 від 08.07.2020 про коригування митної вартості товарів, №UA100110/2020/000038/1 від 08.07.2020 про коригування митної вартості товарів.

Стягнути з Київської митниці Державної митної служби ( 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8а, код 43337359) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Юг" (75600, Херсонська область, м. Гола Пристань, вул. 1-го Травня, 47, код 43297311) витрати по сплаті судового збору в сумі 2507 грн. та витрати на професійну правову допомогу в сумі 6750 грн. ( ) на користь товариства з , стягнути витрати по сплаті судового збору 9298 грн. .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 02.11.2020.

Суддя В.В. Хом`якова

кат. 108020200