Справа № 307/2791/20
Суддя: Чопик В. В.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/2791/20
Провадження № 2-а/307/26/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді - Чопик В.В., при секретарі - Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 до Інспектора Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, місце розташування: АДРЕСА_2 , про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 23 серпня 2020 року інспектором Тячівського Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшим сержантом поліції Васека Михайло, було винесено постанову серії БАБ № 817497 про притягнення його до адміністративної відповідальгості за ч.2 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 510 гривень. Відповідно до постанови, він нібито о 11 годині 00 хвилин, рухаючись в автомобілі у м.Тячів по вул. Незалежна керував автомобілем без п/в, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також не скористався паском безпеки чим порушив П.2.1А ПДР. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню за таких підстав.

23 серпня 2020 року, він рухався за кермом транспортного засобу Мерседес Е270 н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи по вул. Незалежності, на вул. Незалежності він був зупинений сержантом патрульної поліції. До його автомобіля підійшов співробітник патрульної поліції Васека Михайло та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та полюс обов`язкового цивільного страхування. Він вимагав від інспектора всебічний розгляд справи та ознайомити його з всіма матеріалами справи на що інспектор знову вимагав пред`явити документи. Далі інспектор почав фотографувати автомобіль. Потім інспектор вимагав назвав своє ПІП,після чого інспектор сказав, що він пробив особу по базі "Армор" і сказав, що він немає права керувати транспортним засобом. Після цього, інспектор почав обшук автомобіля (змусив його відкрити для огляду багажне відділення, задній та передній підлокотник, бардачок, відділення для аптечки). Після цього, він відпустив його. 19 вересня 2020 року поштою прийшло повідомлення з копією постанови.

Таким чином, після зупинки його транспортного засобу, висловлення звинувачень у його бік, обшуку автомобіля інспектором Васека М. відпустив його. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано час і місце розгляду справи, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Крім цього, йому не була вручена повістка про час та місце розгляду адміністративної справи.

Стверджує, що своїми діями Васека М.М. грубо порушив вимоги ст.277г, 278,279, та 280 КУпАП, а також його право на захист, яке закріплено, як ст. 268 КУпАП, так і ст. 59, 63 Конституції України. Право на захисте одним з основних прав, гарантованих Конституцією України і порушення цього права є не допустимим. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації їі відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Враховуюче зазначене, інспектор не бажаючи почути його, та заздалегідь переконаний в його вині не міг об`єктивно з`ясувати обставини справи, що є грубим порушенням всебічного розгляду справи. Навіть не розглянувши справу, позбавивши його всіх гарантованих законом прав, в тому числі і, що до реалізації права на захист виніс постанову.

Тому просить суд скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності серії БАБ № 817543 від 23.08.2020 року.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 вересня 2020 року позов було прийнято до провадження суду і призначено до розгляду в спрощеному порядку без викликом сторін.

Суд, дослідивши наявні у справі докази приходить до на ступного висновку.

Судом встановлено, що постановою інспектора Тячівського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержанта поліції Васека Михайло про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 817497 від 23.08.2020 р. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 о 11 годині 00 хвилин, рухаючись в автомобілі у м. Тячів по вул. Незалежна керував автомобілем без п/в, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, а також не скористався паском безпеки, чим порушив п.2.1А ПДР.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень, в ході розгляду справи судом, жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 126 КУпАП, не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування винесеної постанови, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 126 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора Тячівського Головного Управління Національної поліції з Закарпатській області сержанта поліції Васека Михайла про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАБ № 817497 від 23.08.2020 р. згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 126 ч. 2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади в Україні за адресою: http://court.gov.ua/sud0711/.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів зі дня складання повного тексту рішення через Тячівський районний суд Закарпатської області до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Інспектор Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, Васека М., місцезнаходження: м. Тячів, вул. Нересенська, 1, Закарпатської області.

Суддя: В.В. Чопик