Справа № 520/10279/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 р. № 520/10279/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (м-н Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення №1057 від 12.03.2020 року відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати мені ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.08.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року в адміністративній справі №520/13220/19 повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне пенсійне страхування" та відмовлено в призначенні пенсії на підставі відсутності необхідного пільгового стажу. Вважаючи вказане рішення відповідача незаконним, позивач звернулася до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі за правилами ст.262 КАС України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття провадження в адміністративній справі отримана представником відповідача 03.09.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак, відповідач правом надання відзиву на позовну заяву, в установлений судом строк, не скористався.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

В період з 19 жовтня 2020 по 30 жовтня 2020 року суддя Горшкова О.О. перебувала на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 07.08.2019 року позивач звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням відділу з призначень та перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 23.08.2019 року №30 відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи у шкідливих та важких умовах праці за списком №2.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року в адміністративній справі №520/13220/19 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Скасовано рішення №30 від 23 серпня 2019 року до протоколу по справі №9 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №8 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року в адміністративній справі №520/13220/19, відповідачем 12.03.2020 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийнято рішення №1057 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 згідно ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на дату звернення за призначенням пенсії, передбаченого ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись зі спірним рішенням пенсійного фонду, яким позивачу повторно відмовлено в призначенні пенсії за віком, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду за захистом своїх соціальних прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", згідно ч.1 ст.114 якого право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Жінки, які мають не менше половини стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються зі зменшенням пенсійного віку встановленого аб.1 ч. 1 ст.26 цього Закону на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Суд зазначає, що на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії від 07.08.2019 року, останній виповнилось 55 років 4 місяці 03 дні, що відповідає пенсійному віку, визначеному ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як вказано в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1057 від 12.03.2020 року, підставою для відмови в призначенні пільгової пенсії за Списком №2 слугувало відсутність необхідного пільгового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Крім того, рішенням відповідача №1057 від 12.03.2020 року ОСОБА_1 визначено загальний страховий стаж роботи позивача складає 31 рік 04 місяці 07 днів, в тому числі пільговий стаж за списком №2 складає 05 років 08 місяців 01 день.

Разом з тим, суд зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року в адміністративній справі №520/13220/19 встановлено, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 становив 34 роки 01 місяць 08 днів, що також не заперечувалось відповідачем у справі.

Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.01.2020 року в адміністративній справі №520/13220/19 встановлено, що ОСОБА_1 працювала на Ізюмському приладобудівному заводі ім.Дзержинського з 27.11.1985 по 13.11.1995 року, та в період з 26.09.1988 р. по 13.11.1995 р. за посадою фацетник, що передбачена Списком №2 розділ XVIII Скляне виробництво. Виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів підрозділ 1 Підготовка шихти, виробництво усіх видів скла, скловиробів та шлакоситалу а) Робітники код КП 2190100а-19338.

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній Ізюмського приладобудівного заводу №23-47 від 16.02.2016 року, пільговий стаж позивача за професією, передбаченою Списком №2 становить - 07 років 02 місяці 18 днів.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Поряд з тим, відповідач, відмовляючи в призначенні пільгової пенсії не вказав, які саме періоди роботи позивача, що зазначені у її трудовій книжці не враховані при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та причини їх не зарахування до стажу позивача.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАСУ у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку зазначеному рішенню, суд, враховуючи обставини справи та положення ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, зазначає, що останнє не містить у своєму змісті належних обґрунтувань його прийняття та наведення висновків відповідача стосовно неврахування тих чи інших періодів роботи позивача до спеціального стажу, що стало підставою для висновку про відсутність у позивача достатнього стажу для призначення пенсії за вислугу років, а отже не може вважатись судом таким, що прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач при повторному розгляді заяви позивача не врахував в повній мірі висновки суду за результатами розгляду адміністративної справи №520/13220/19, в результаті чого прийняв рішення №1057 від 12.03.2020 року про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2, ґрунтуючись на хибних підстава та мотивах.

Оскільки відповідачем неналежним чином розглянуто заяву позивача про призначення пенсії, суд прийшов до висновку про скасування рішення №1057 від 12.03.2020 року відділу з питань призначення та перерахунків пенсій управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та задоволення позовних вимог позивача в цій частині.

Згідно положень статті 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 114 Закону №1058, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до положень частини першої, третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи те, що обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, беручи до уваги, що відповідачем не було фактично перевірено наявності у ОСОБА_1 права на призначення пільгової пенсії за Списком №2, з метою повного забезпечення права позивача на пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року про призначення пільгової пенсії та додані до неї документи, з урахуванням висновків суду по даній справі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 ст.77 КАС України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідності до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених судом обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1057 від 12.03.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стягнути до Державного бюджету України (ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова