Справа № 460/3647/20
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/3647/20 пров. № А/857/8224/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Глушко І.В.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року (головуючий суддя Дорошенко Н.О., м.Рівне, спрощене провадження) у справі № 460/3647/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

21.05.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, апелянт) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті позивачу, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 21135,24 грн, які були виплачені в квітні 2020 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з жовтня 2014 року по квітень 2020 року на суму пенсії 21135,24 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24.10.2014 у справі №572/4338/14-а органом Пенсійного фонду було нараховано позивачу кошти в сумі 21135,24 грн, однак ця сума перерахована на банківський рахунок позивача лише в квітні 2020 року. Покликаючись на положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, позивач вважав, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яке з вини відповідача фактично виконане останнім лише у 2020 році. У зв`язку з цим позивач у квітні 2020 року звернувся до ГУ ПФУ в Рівненській області про нарахування компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії 21135,24 грн, однак відповідач листом від 08.05.2020 відмовився нарахувати та виплатити компенсацію.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2020 позов задоволено частково:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в сумі 21135,24 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на виконання постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 24 жовтня 2014 року у справі №572/4338/14-а у грудні 2016 року на суму 21135,24 грн та виплаченої у квітні 2020 року;

- відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати доплати до пенсії з жовтня 2014 по листопад 2016 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати доплати до пенсії з жовтня 2014 по листопад 2016 року.

Не погоджуюсь з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати частково оскаржене рішення в частині вимог, в задоволенні яких було відмовлено та прийняти нове рішення у цій частині про їх задоволення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, покликаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №815/1226/18 зазначає, що відповідач має нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з серпня 2014 року по квітень 2020 року на суму 21 135,24 грн.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, хоча належно повідомлені про дату час та місце розгляду справи.

Відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.205 цього Кодексу.

Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Як встановлено судом з матеріалів справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію по інвалідності.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 03.09.2007 Рівненською обласною державною адміністрацією, та вкладки до вказаного посвідчення № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1).

Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 24.10.2014 у справі №572/4338/14-а: визнано противоправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 визначених статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсії для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячної додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 8 березня 2014 року по 2 серпня 2014 року включно; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Сарненському районі нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , визначені статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пенсію для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, в розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, а також щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком, тобто прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, за період з 8 березня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно з урахуванням проведених виплат.

Вказане судове рішення залишене без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.02.2015, а відтак, в силу вимог КАС України набрало законної сили 04.02.2015.

На виконання судового рішення у справі №572/4338/14-а органом Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 на суму 21135,24 грн, що підтверджується розпорядженням від 24.11.2016 №155202 і протоколом від 06.12.2016 №ОР155202.

Згідно з випискою з АТ «КБ «ПриватБанк» за період з 01.01.2020 по 15.04.2020 вказану суму зараховано 08.04.2020 одним платежем на картковий рахунок позивача.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою щодо виплати компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Листом ГУ ПФУ Рівненської області від 08.05.2020 №5427-5337/С-02/8-1700/20 позивача повідомлено про відсутність підстав для нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вважаючи таку відмову органу Пенсійного фонду протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій ГУ ПФУ в Рівненській області щодо відмови нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. Поряд з цим, суд першої інстанції зазначив, що позовні вимоги в частині визнання протиправною відмови відповідача у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 вищевказану компенсацію з жовтня 2014 по листопад 2016 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з огляду на те, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів), а тому початковим місяцем для визначення періоду нарахування компенсації позивачу є саме грудень місяць 2016 року, оскільки нарахування позивачу доплати до пенсії відповідно до судового рішення в сумі 21135,24 грн здійснено органом Пенсійного фонду лише в грудні 2016 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступні міркування. Водночас, апеляційний суд зазначає, що згідно норми ст.308 Кодексу адміністративного судочинства перевірка висновків суду першої інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), ч.2 ст.46 якого передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом №2050-III та Порядком №159.

Статтею 1 Закону №2050-III визначено, що у випадку порушення встановлених строків виплати громадянам доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію втрати їх частини.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2050-III, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії (ч.2 ст.2 Закону №2050-III).

Пунктом 2 Порядку №159, дія якого поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), передбачено, що компенсація проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат) (п.3 Порядку №159).

Таким чином, дія наведених вище нормативних положень поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Основною умовою для виплати особі передбаченої ст.46 Закону №1058-IV, ст.2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування наведених вище норм матеріального права викладено у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 по справі №336/4675/17, від 21.06.2018 по справі №523/1124/17, від 03.07.2018 по справі №521/940/17, від 19.09.2019 по справі №522/9778/16-а, від 15.080.2019 по справі №674/24/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 по справі №759/9631/17.

Сума компенсації, відповідно до ст.3 Закону №2050-III, обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно п.4 Порядку №159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (абз.2 п.4 Порядку №159).

Пунктом 5 Порядку №159 передбачено, що сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць, яка відповідно до пункту 7 цього Порядку проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, коштів Пенсійного фонду.

Отже, нормативно передбачено різні джерела виплати компенсації. Щодо Пенсійного фонду України, то компенсації можуть виплачуватися як за рахунок коштів самого Фонду, так і за рахунок коштів, що спрямовуються на ці цілі з бюджету.

При цьому, правове значення має те, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, коли такий виплачений. Саме ці обставини є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Разом з тим, право на компенсацію втрати частини грошових доходів особа набуває у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованих сум.

Оскільки право ОСОБА_1 на отримання пенсії у збільшеному розмірі відновлено рішенням суду, яке набрало законної сили, відтак останній має право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Слід також зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер, такі спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Крім того, використане у ст.3 Закону №2050-ІІІ та п.4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Разом тим, враховуючи, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 , відповідно до рішення суду, здійснено відповідачем у листопаді 2016 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а тому відповідач має здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з несвоєчасністю пенсійних виплат з грудня 2016 року.

Стосовно доводів позивача про нарахування та виплату компенсації з жовтня 2014 по листопад 2016 року, то суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до положень Порядку №159 при обчисленні суми компенсації враховується нарахований, але невиплачений грошовий дохід за відповідний місяць. Відтак станом на спірний період жодних виплат позивачу нараховано не було.

Щодо покликань позивача на правові позиції та висновки Великої Палати Верховного Суду у справі №815/1226/18, то апеляційний суд зазначає, що такі не мають стосунку до справи і не стосуються питання компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, а також є вирваними із загального контексту. При цьому, справа, на яку покликається позивач стосується поновлення та виплату пенсії, особам, яким така виплата була припинена у зв`язку з виїздом на постійне проживання до іншої країни.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв оскаржене рішення з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 229, 246, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року у справі № 460/3647/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко
Повне судове рішення складено 02 листопада 2020 року.