Справа № 480/7501/20
Суддя: С.М. Гелета
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р. Справа № 480/7501/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Гелети С.М., вивчивши матеріали заяви Головного управління ДПС в Сумській про стягнення суми податкового боргу із комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради Головного управління ДПС у Сумській області про стягнення суми податкового боргу із Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради (в порядку ст. 283 КАС України),

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду 02.11.2020 (вхід. №40767 о 16 годині 45 хвилин) надійшла заява Головного управління ДПС в Сумській області про стягнення з комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради () суми податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 846678 грн.

Заява обґрунтована тим, що станом відповідно до довідки-розрахунку та інтегрованої картки платника податків за відповідачем рахується податкова заборгованість у розмірі 846678 грн., яка складається із самостійно задекларованої суми згідно звітної податкової декларації з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів за 9 міс. 2020р. № від 20.10.2020, яку платник податків повинен був сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п. 203.1 ст. 203 ПК України для подання податкової декларації.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо, в тому числі: 5) стягнення коштів за податковим боргом.

Згідно з ч. 2 ст. 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі та повинна містити: 1) найменування адміністративного суду; 2) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку заявника; 3) найменування, поштову адресу, а також номер засобу зв`язку, якщо такий відомий, щодо сторони, до якої застосовуються заходи, визначені частиною першою цієї статті; 4) підстави звернення із заявою, обставини, що підтверджуються доказами, та вимоги заявника; 5) перелік документів та інших матеріалів, що додаються; 6) підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплюється печаткою.

Розглянувши вказану заяву з поданими матеріалами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 283 КАС України, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду.

Отже, ч. 2 ст. 283 КАС України встановлений спеціальний строк звернення органів доходів і зборів до суду при здійсненні ними визначених законом повноважень.

З матеріалів, доданих до заяви вбачається, що податкову декларацію платник податків подав 20.10.2020, яка підлягає сплаті протягом 10 календарних днів у відповідності до п. 203.2 ст. 203 ПК України, що становить 30.10.2020, який був робочим днем, не припадає на вихідний або святковий день.

Таким чином, право на звернення до суду виникло у контролюючого органу протягом 24 години з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду у відповідності до ч. 2 ст. 283 КАС України, тобто 31.10.2020.

Суд звертає увагу, що статтею 270 КАС України встановлено особливості обчислення процесуальних строків в окремих категоріях адміністративних справ.

Відповідно до зазначеної статті кодексу на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Останнім днем строку, який має закінчитися з настанням певної події, є день, що передує дню вказаної події.

Відповідно до ч. 5 цієї статті кодексу, днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

У контексті наведеного, суд вважає за необхідне зауважити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За приписами ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, як неодноразово зазначав Верховний Суд встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Таким чином враховуючи те, що строки, встановлені у справах, визначених ст.283 КАС України обчислюються календарними днями і годинами, за особливостями, визначеними ст. 270 КАС України та приписи ст. 120 КАС України у даній категорії справ не застосовуються, пропуск заявником присічного строку звернення із заявою відповідно до ст. 283 КАС України та неможливість поновлення такого строку відповідно до ч. 5 ст. 270 КАС України, зазначені обставини є безумовною підставою для залишення заяви без розгляду у відповідності до ч. 5 ст. 270 КАС України.

Суд звертає увагу заявника на те, що саме статтею 270 КАС України визначено особливості обчислення строків, визначених статтею 283 КАС України, а тому загальні правила обчислення строків, які передбачені статтею 120 КАС України, в межах розгляду цієї справи не застосовуються. Такі строки є скороченим, що об`єктивно пов`язано із специфікою та необхідністю швидкого вирішення справ даної категорії, що також встановлено процесуальним законом.

Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією Другого апеляційного адміністративного суду, викладений в постанові від 30.07.2020 по справі №480/793/20.

Тому податковий орган повинен у разі пропуску строку, передбаченого ст. 283 КАС України, правильно обрати процесуальну форму звернення (звернення до суду в загальному порядку), та врахувати особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів та специфіку обчислення строків у справах, передбачених ст. 283 КАС України.

Керуючись ст. ст. 256, 270, 272, 283, 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Головного управління ДПС в Сумській області про стягнення суми податкового боргу з комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради () по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів на загальну суму 846678 грн. (в порядку ст. 283 КАС України) - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 283 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч.1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ прикінцевих положень КАС України, зокрема до Другого апеляційного адміністративного суду в десятиденний строк з дня складання ухвали. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд. Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.11.2020.

Суддя С.М. Гелета