Справа № 240/12251/19
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 240/12251/19

адміністративне провадження № К/9901/20454/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 лютого 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Мельниченко Максим Анатолійович про визнання протиправним та скасування пунктів наказу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 31 серпня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків, шляхом надання документу про сплату судового збору.

18 вересня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року вищезаначене клопотання задоволено, продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги.

19 жовтня 2020 року скаржником вдруге подано клопотання обґрунтоване тим, що у встановлений судом десятиденний строк виконати вимоги ухвали та усунути недоліки стосовно сплати судового збору є неможливим, оскільки на рахунках Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, відповідно до виписки від 05 жовтня 2020 року вбачається, що за кодом економічної класифікації видатків " 2800" в графі "Вихідний залишок" наявно 00 грн. 00 коп., що є недостатнім для сплати судового збору.

Відповідно до частини другої статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Зокрема статтею 330 КАС України закріплено вимоги до форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору (частина четверта цієї статті).

Отже учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення касаційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого як особа, зацікавлена у її поданні, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а відтак кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі з урахуванням здійснених видатків за минулий бюджетний період, що кореспондується з пунктами 44, 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, якими, крім іншого, визначено, що штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. У разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а під час складання кошторисів на наступний рік враховуються обсяги здійснених видатків.

З огляду на наведене заявник не позбавлений можливості протягом усього поточного бюджетного року здійснювати видатки бюджету, передбачені для сплати судового збору, на підставі кошторису, а у разі його відсутності - проекту кошторису, тимчасового індивідуального кошторису, тимчасового розпису бюджету в обсязі, не меншому за розмір використаних бюджетних коштів у минулому періоді й, при цьому має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення своєчасної сплати судового збору і виконання грошових зобов`язань за виконавчими документами.

Відсутність ж на рахунку коштів для здіснення фінансових операцій, зокрема в частині видатків, призначених на сплату судового збору і, як наслідок невиконання через це вимог закону і суду, своїх процесуальних обов`язків, не може слугувати підставою для продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків касаційної скарги й не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім вимог КАС України щодо оформлення касаційної скарги, що, в свою чергу не може ставитись в залежність від правовідносин, у які орган фіскальної служби вступає в інших сферах його діяльності (з приводу грошових зобов`язань за виконавчими документами про стягнення коштів і їх примусового виконання тощо), оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Подані заявником докази не містять відомостей про час і обсяг очікуваних надходжень на рахунок органу держаної влади для сплати судового збору, й жодним чином не підтверджують виникнення у нього можливості сплатити такий збір упродовж певного строку.

Проаналізувавши доводи клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків в частині сплати судового збору, враховуючи відсутність об`єктивної інформації щодо терміну, протягом якого скаржник матиме можливість сплатити судовий збір та повторне звернення скаржника з клопотання про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги, суд дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку усунення недоліків.

За таких обставин, в задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про продовження строку на усунення недоліків слід відмовити.

Таким чином, станом на 02 листопада 2020 року заявник не усунув недоліки касаційної скарги, які стали підставною для залишення її без руху.

Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 лютого 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області Мельниченко Максим Анатолійович про визнання протиправним та скасування пунктів наказу повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Загороднюк

Судді: Л.О. Єресько

О.В. Калашнікова