Справа № 120/2128/20-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2128/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Р.М.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

29 жовтня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фрукти 2016" до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські фрукти 2016" звернулось в суд з позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA 100320/20209/000043/2 від 13.05.2020 року та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 100320/2020/00077 з мотивів їх безпідставності.

В обґрунтування позову зазначає, що приймаючи спірні рішення, митний орган не довів наявність в нього обґрунтованих сумнівів відносно недостовірності визначеної за ціною контракту митної вартості товарів, а також необґрунтовано застосував резервний метод її визначення у той час, як декларант надав всі необхідні документи для визначення митної вартості за ціною договору.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фрукти 2016" - задовольнити.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фрукті 2016" задоволено. Визнано протиправним та скасовано :

- рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості за № UA 100320/2020/000043/2 від 13.05.2020.

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби за №UA 100320/2020/00077.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фрукти 2016" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці Держмитслужби сплачений судовий збір в розмірі 4204,00 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, Київська митниця Держмитслужби подала апеляційну скаргу до Сьомого апеляційного адміністративного суду, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а допущена упереджена оцінка зібраних доказів та довільне трактування законодавства за текстом постанови, не відповідає фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог.

Позивач у поданому відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а всі доводи митного органу, викладені в апеляційній скарзі зводяться виключно до припущень і міркувань. Зокрема митним органом не вказано які саме норми законодавства порушені товариством при поданні митної декларації та наводить плутанні аргументи щодо надання платіжних документів.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що 13.05.2020 позивачем було подано відповідачу електронну митну декларацію (далі - МД), якій присвоєно № UA100320/2020/618849 з метою митного оформлення товару - яблука свіжі, врожаю 2019 року, 20020 кг, сорт GOLDEN, упаковані у 1540 картонних ящиках на дерев`яних піддонах, торгівельна марка - немає наданих, виробник Frutas L1obera SL, країна виробництва - ES.

Задекларований товар поставлено позивачеві на виконання умов контракту на поставку свіжих фруктів та овочів № 040520 від 04.05.2020, який укладений з фірмою EW FRUITS LTD (резидент Великобританії), на підставі інвойсу № 0505 від 05.05.2020.

На підтвердження митної вартості товару декларантом до митного оформлення разом з МД № UA100320/2020/618849 подано перелік наявних у нього документів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України: контракт на поставку свіжих фруктів та овочів № 040520 від 04.05.2020; інвойс № 0505 від 05.05.2020; платіжне доручення в іноземній валюті від 07.05.2020 (п. 4 ч. 2 ст. 53 МК України "якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару").

Крім того, декларантом в порядку ч. 6 ст. 53 МК України подано додаткові документи: МД країни відправника №20Е05852 від 08.05.2020; CMR; прайс-лист від 04.05-10.05.2020.

Митна вартість товару була визначена позивачем за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) укладеного з компанією "EW FRUITS LTD" виходячи з 0,58 євро/кг.

Разом з тим, 13.05.2020 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів за №UA100320/2020/000043/2 згідно якому за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження митної вартості товару заявленого за МД № UA100320/2020/618849 від 13.05.2020 встановлено, що вони не містять всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та містять розбіжності (до МД подано прайс-лист виданий на умовах поставки FCA ALBESA, який має персоналізований характер та найменування товарів, які не зазначені в заявленому до митного оформлення інвойсі. Також надано декларацію країни відправлення на умовах поставки EXW ALBESA та інвойс на умовах FCA що є розбіжністю. Платіжне доручення не відповідає заявленому у МД), тому відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України поданими документами неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. З огляду на ненадання декларантом документів для підтвердження заявленої митної вартості та методу її визначення, митним органом проведено процедуру консультації відповідно до с. 4 ст. 57 МК України. За результатами проведених консультації встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості 2а та 2б - за ціною договору щодо ідентичних/подібних товарів неможливо застосувати через відсутність у митниці інформації про митне оформлення ідентичних чи подібних товарів саме за ціною договору та відсутність інформації про митне оформлення подібних чи ідентичних за характеристиками товарів, вироблених у тій же країні, що і спірний товар. При цьому декларантом, під час проведення консультацій, такої інформації також не надано, що виключає застосування вказаних методів. Методи 2в та 2г - на основі віднімання та додавання вартостей не можуть бути застосовані, з огляду на відсутній у митного органу відомостей про всі складові вартості виробництва товару та його доставки на митну територію України. Натомість у митного органу наявна інформація, що відповідає ч. 2 ст. 64 МК України та є підставою для застосування другорядного методу - 2г - резервного методу. Джерело інформації, яким керувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю зазначення митної вартості товару: МД від 20.09.2019 за №UA209180/2019/061806 (рівень митної вартості згідно джерела інформації - 1,32 USD/кг).

Рішенням про коригування митної вартості товарів за №UA100320/2020/000043/2 змінено в бік збільшення митну вартість товару, а саме замість заявленої декларантом - 0,58 євро за 1 кг, тобто 11 611,60 євро (графа 27 рішення), відповідачем вказано - 1,2165 євро за 1 кг, тобто 24 354,33 євро (графа 30 рішення).

На підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA100320/2020/000043/2, відповідачем відмовлено у митному оформленні (випуску товарів) за МД №UA100320/2020/618849 від 13.05.2020 та складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA100320/2020/00077.

Вважаючи протиправними рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що надані декларантом документи є достатніми для визначення митної вартості товару за ціною договору та в повній мірі підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про незаконність прийнятих рішень з таких підстав.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із частиною другою статті 53 Митного кодексу України до переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать:

- декларація митної вартості,

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності,

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу),

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару,

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів,

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню,

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з частиною першою статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Аналіз наведених статей свідчить, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим витребувати митниця має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з апеляційної скарги виникнення сумніву у повноті та достовірності відомостей про митну вартість товарів відповідач обґрунтував тим, що позивачем до митного оформлення подано документи, вони не містять всіх відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості та містять розбіжності (до МД подано прайс-лист виданий на умовах поставки FCA ALBESA, який має персоналізований характер та найменування товарів, які не зазначені в заявленому до митного оформлення інвойсі. Також надано декларацію країни відправлення на умовах поставки EXW ALBESA та інвойс на умовах FCA що є розбіжністю. Платіжне доручення не відповідає заявленому у МД), тому відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України поданими документами неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що базис поставки, вказаний у МД відправника EXW, а у всіх інших документах FCA є технічною помилкою відправника і така розбіжність не впливає на числове значення митної вартості, оскільки вартість експертного оформлення товару за базисом поставки EXW дорівнює 0.

Так, згідно листа за підписом директора фірми продавця повідомлено, що митне оформлення яблук свіжих, сорту Голден, врожаю 2019, згідно інвойсу 0505 від 05.05.2020 за відповідним контрактом, включена ціна умов поставки FCA ALBESA. Також у листі зазначено про технічну помилку, однак її виправити наразі неможливо через введені карантинні заходи в державних установах Іспанії.

Окрім цього, безпідставними є посилання відповідача що базис поставки EXW має суттєві відмінності від базиса поставки FCA в результаті включення до митної вартості видатків на завантаження, оскільки згідно умов контракту на поставку свіжих фруктів та овочів № 040520 від 04.05.2020 такі витрати включені до вартості товару.

Доводи відповідача щодо невідповідності платіжного доручення у МД, є також помилковими, оскільки платіжне доручення в іноземній валюті від 07.05.2020 на суму 11 611,60 євро повністю відповідає тій, що вказана у МД і яке надане митному органу з метою підтвердження митної вартості товару.

Крім того, витрати на транспортування підтверджуються довідкою від 13.05.2020, що видана товариством, яке здійснювало транспортні перевезення, відповідно до якої транспортні витрати по доставці вантажу автомобілем склали 104 703,48грн, а саме Іспанія митний пост Краківець 84 809,82 грн, митний пост Краківець (Україна) м. Київ 19 893,66 грн, а тому твердження відповідача про неможливість перевірити достовірність декларування складових митної вартості є необґрунтованими.

Водночас, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватися як заниження митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Разом з тим, щодо числового значення митної вартості товару то у відповідності до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Так, відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів від 13.05.2020, у ньому зазначено лише номер та дату митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Отже, в даному випадку митну декларацію № UA209180/2019/061806 від 20.09.2019, яка стала джерелом інформації про числове значення митної вартості не можливо застосувати, оскільки має місце сезонність товару так, як яблука урожаю 2019 року в травні 2020 року мають значно меншу ціну, за ввезений товар за МД від 20.09.2019 у вересні 2019, за ціною вдвічі більшою, ніж задекларована позивачем. Також не можна встановити сорт ввезеного та розмитненого товару яблук свіжих за МД від 20.09.2019, на відміну від ввезеного позивачем сорту Голден.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17 та від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а.

Отже, надані декларантом первинні документи містять інформацію щодо заявленої вартості товару.

Відтак, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (зокрема інформації про вартісні характеристики товару), за відсутності належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом за відсутності цих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого, зокрема, резервного методу визначення митної вартості товару.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості товару за ціною договору, ґрунтується на правильному застосуванні норм права.

Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 17.07.2019 у справі № 809/872/17.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення Товариством митної вартості товарів на суму 11 611,60 євро, оскільки наведені дані відповідають вимогам закону та підтверджені поданими позивачем документами. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.

Разом з тим, щодо картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Київської митниці Держмитслужби за №UA 100320/2020/00077, то апеляційний суд зазначає таке.

Так, за приписами ч. ч. 1, 2 ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до пунктів 7.1, 7.2, 7.5, 7.6 розділу VII "Оформлення картки відмови" Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Отже, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється відповідним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом. Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за наявності виключних підстав та прийняти рішення про коригування митної вартості.

Як уже зазначалось, після подання позивачем МД, за результатами опрацювання відповідних документів відповідачем складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100320/2020/00077, в якій було повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, оскільки в процесі митного контролю та митного оформлення з`ясовано, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару у зв`язку з винесенням митним органом рішення про коригування митної вартості товару №UA100320/2020/000043/2 від 13.05.2020.

При цьому, оскільки єдиною підставою винесення оскаржуваної картки відмови в митному оформленні (випуску) товарів було саме попередньо винесене рішення про коригування митної вартості товару №UA100320/2020/000043/2 від 13.05.2020, яке як встановлено вище є протиправним та підлягає скасуванню, а тому така картка також є незаконною.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 02 листопада 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.