Справа № 500/2788/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2788/20

29 жовтня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан адвоката Михайлюка В.М.

представників відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області Вербицької Н.В., Рабченюка Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №33 від 15 вересня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №33 від 15 вересня 2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.09.2020 позивачем отримано лист від Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області зі змісту якого видно, що 15.09.2020 відповідачем прийнято рішення №33 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Позивач вважає, таке рішення протиправним, оскільки порушено право товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан бути присутнім на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення вимог Закону України "Про рекламу", передбачене частиною третьою статті 26 Закону України "Про рекламу".

Так, позивач зазначає, що 31.07.2020 товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан отримало вимогу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №01-08.3/2202-20 від 23.07.2020 про надання документів та інформації.

На виконання даної вимоги, 05.08.2020 на адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області надіслано документи та пояснення.

17.09.2020 товариством з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан отримано лист Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №01-08.3/2708-20 від 02.09.2020 щодо надання інформації та розгляду справи. Відповідно до даного листа від позивача вимагалось до 11.09.2020 надати документи про вартість розповсюдженої реклами та повідомлено про те, що розгляд справи за порушення вимог законодавства України про рекламу відбудеться 15.09.2020 о 9 год. 30 хв.

Таким чином, позивач був позбавлений права на вчасну подачу документів та участь в розгляді справи, оскільки станом на час отримання листа (17.09.2020) Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області №01-08.3/2708-20 від 02.09.2020 вже вийшов строк на подачу документів та відбувся розгляд справи без його участі.

Тому рішення Держпродспоживслужби в Тернопільській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів №33 від 15 вересня 2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу є протиправним.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначено судове засідання на 29.10.2020.

Від Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду 27.10.2020 поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, оскільки рішення від 15 вересня 2020 року №33 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу на товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан щодо порушення частини третьої статті 8, частин другої, третьої статті 22 Закону України "Про рекламу", а саме - у зв`язку з неможливістю встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог законодавства про рекламу, є законним, та прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан адвокат Михайлюк В.І. в судовому засіданні 29.10.2020 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області в судовому засіданні 29.10.2020 проти задоволення позову заперечили з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан зареєстроване як юридична особа 07.05.2020 номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про проведення державної реєстрації 0005821.

Відповідач - Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області є територіальним органом Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів та їй підпорядковане. Діє на підставі Положення, яке затверджується Головою Держпродспоживслужби та затверджене наказом Держпродспоживслужби від 24.02.2020 №163. Положенням про Головне управління Держпродспоживслужби в області затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 12.04.2017 №209 встановлено, що Головне управління здійснює контроль за дотриманням вимог законів України "Про рекламу" та "Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення" в межах наданих повноважень. Порядок здійснення цього контролю встановлений статтею 26 Закону України "Про рекламу" та Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693.

Так, службовою особою управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області виявлено розповсюдження внутрішньої реклами позивачем при вході на літню терасу закладу ресторанного господарства "Клуб Файного міста" за адресою бульвар Тараса Шевченка, 23, м. Тернопіль - рекламоносій "Hoegaarden the garden is open" замовляй 3 бокали HOEGARDEN WHITE та отримай ще один бокал пива, пропозиція діє з__ по __ в закладі де цей матеріал. Деталі дізнавайся у місці продажу. Споживай відповідально. При цьому, з ознаками порушення вимог частини третьої статті 8, частин другої, третьої статті 22 Закону України "Про рекламу", а саме - реклама про проведення конкурсів, лотерей, розіграшів призів, заходів рекламного характеру тощо повинна містити інформацію про строки та місце проведення цих заходів та вказувати інформаційне джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів. Крім того, реклама алкогольних напоїв, реклама знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої забороняється засобами внутрішньої реклами та не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв

На підставі виявленого факту службовою особою управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області складено протокол про порушення законодавства про рекламу №33 від 23 липня 2020 року.

Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області надано вимогу від 23.07.2020 №01-08.3/2202-20 до ТОВ "Україна" Ресторан щодо надання у 5-ти денний термін з дня отримання даної вимоги наступні документи: копію свідоцтва про державну реєстрацію (витягу) рекламодавця, письмові пояснення, затверджені макети реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдженої реклами (договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо), іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття рішення.

В даній вимозі також відповідач повідомив про відповідальність визначену статтею 27 Закону України "Про рекламу" у разі ненадання або подання завідомо неправдивої інформації та у разі неможливості встановлення вартості реклами. Вимога отримана позивачем 31.07.2020 року.

Позивачем надіслало пояснення на вимогу вих. №19 від 05.08.2020 відповідно до якого стверджує, що матеріал, який розміщений при вході на літню терасу закладу ресторанного господарства "Клуб Файного Міста" за адресою бульвар Т.Шевченка, 23, м. Тернопіль не може вважатися рекламою. Щодо надання документів, передбачених вимогою, то затверджені макети реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договір з виробником реклами, акти виконаних робіт, квитанції про сплату тощо) товариство не має змоги їх надати оскільки, як було вказано вище, матеріал виявлений службою, не є рекламою, тому відповідно товариство договір на виробництво реклами не укладало, актів виконаних робіт та квитанцій не має, а макети реклами не затверджувало.

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 23.07.2020 №33 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення від 21.08.2020 №33 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу.

Листом від 02.09.2020 №01-08.3/2708-20 повторно на адресу ТОВ "Україна" Ресторан надіслало листа з вимогою надати відповідні документи та інформацію щодо виявленого порушення, а також повідомило рекламодавця про місце та час розгляду справи про порушення вимог законодавства України про рекламу, а також про наслідки неприбуття на розгляд справи.

Лист відправлено позивачу засобом поштового зв`язку, рекомендованим листом 04.09.2020.

Начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області прийнято рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу №33 від 15.09.2020, яким на ТОВ "Україна" Ресторан накладено штраф у розмірі 4250,00 грн. за порушення вимог частини третьої статті 8, частин другої, третьої статті 22 Закону України "Про рекламу".

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень та вважаючи його протиправним позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України регулюються Законом України "Про рекламу" №270/96-ВР.

Як визначено частиною першою статті 26 Закону №270/96-ВР контроль за дотримання законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Стаття 1 Закону України "Про рекламу" містить наступні визначення:

реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару;

особа - фізична особа, в тому числі фізична особа - підприємець, юридична особа будь-якої форми власності, представництво нерезидента в Україні;

розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.

рекламодавець - особа, яка є замовником реклами для її виробництва та/або розповсюдження;

внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків, споруд, у тому числі в кінотеатрах і театрах під час, до і після демонстрації кінофільмів та вистав, концертів, а також під час спортивних змагань, що проходять у закритих приміщеннях, крім місць торгівлі (у тому числі буфетів, кіосків, яток), де може розміщуватись інформація про товари, що безпосередньо в цих місцях продаються;

заходи рекламного характеру - заходи з розповсюдження реклами, які передбачають безоплатне розповсюдження зразків товарів, що рекламуються, та/або їх обмін споживачам однієї кількості чи одного виду товарів, що рекламуються, на інший;

товар - будь-який предмет господарського обігу, в тому числі продукція, роботи, послуги, цінні папери, об`єкти права інтелектуальної власності.

споживачі реклами - невизначене коло осіб, на яких спрямовується реклама;

Разом з тим, приписами частини третьої статті 8 Закону України "Про рекламу" реклама про проведення конкурсів, лотерей, розіграшів призів, заходів рекламного характеру тощо повинна містити інформацію про строки та місце проведення цих заходів та вказувати інформаційне джерело, з якого можна дізнатися про умови та місце проведення цих заходів.

За нормами з частини третьої статті 22 Закону України "Про рекламу" реклама алкогольних напоїв та тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються алкогольні напої та тютюнові вироби: забороняється на товарах та у друкованих виданнях, призначених переважно для осіб віком до 18 років, або у розрахованих на зазначених осіб частинах інших друкованих видань; забороняється з використанням осіб віком до 18 років як фотомоделей; не повинна містити зображення процесу паління тютюнових виробів або споживання алкогольних напоїв; не може розташовуватися ближче ніж за 300 метрів прямої видимості від території дитячих дошкільних закладів, середніх загальноосвітніх шкіл та інших навчальних закладів, в яких навчаються діти віком до 18 років; не може формувати думку, що паління або вживання алкоголю є важливим фактором досягнення успіху в спортивній, соціальній, сексуальній або інших сферах життя; не повинна створювати враження, що вживання алкогольних напоїв чи паління тютюнових виробів сприятиме розв`язанню особистих проблем; не може формувати думку, що алкоголь чи тютюнові вироби мають лікувальні якості або що вони є стимулюючими чи заспокійливими засобами; не повинна заохочувати до вживання алкогольних напоїв чи тютюнопаління або негативно розцінювати факт утримування від вживання тютюнових виробів та алкогольних напоїв; не може містити зображень лікарів та інших професійних медичних працівників, а також осіб, зовнішній вигляд яких імітує зовнішній вигляд лікарів; не повинна створювати враження, що більшість людей палить або вживає алкогольні напої; забороняється шляхом розміщення зображення тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, під якими випускаються тютюнові вироби, на будь-яких інших товарах, крім розміщення на товарах (предметах), пов`язаних із вживанням тютюнових виробів, запальничках, попільничках.

Відповідно до частини другої статті 26 Закону України "Про рекламу" на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео - та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право:

- вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства;

- вимагати припинення дій, що перешкоджають здійсненню державного контролю;

- надавати (надсилати) рекламодавцям, виробникам та розповсюджувачам реклами обов`язкові для виконання приписи про усунення порушень;

- приймати рішення про визнання реклами недобросовісною, прихованою, про визнання порівняння в рекламі неправомірним з одночасним зупиненням її розповсюдження;

- приймати рішення про зупинення розповсюдження відповідної реклами.

Органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Згідно частини третьої статті 26 Закону України "Про рекламу" рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право:

- бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону;

- подавати необхідні документи, давати пояснення;

- отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них;

- оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про рекламу" особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність.

За нормами частини четвертої статті 27 Закону України "Про рекламу" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Частиною сьомою статті 27 вказаного Закону встановлено, що у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання стосовно накладення штрафів на осіб, винних у порушенні законодавства про рекламу, врегульовані Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі Порядок №693).

Відповідно до пункту 9 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол про порушення законодавства про рекламу, складений, зокрема, Держспоживінспекції України або її територіальних органів.

За наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи (пункт 11 Порядку №693).

Справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці (пункт 12 Порядку№693).

Протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк (пункт 10 Порядку №693).

Справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи (пункт 16 Порядку№693).

За результатами розгляду справи приймається рішення, що оформлюється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку (пункт 18 Порядку№693).

Сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства (пункт 18 Порядку№693).

З аналізу наведених норм слідує, що Держпродспоживслужба та її територіальні органи зобов`язані повідомити рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи, та розглянути її за участю особи, щодо якої порушено справу. Розгляд справи за відсутності особи, щодо якої її порушено, можливий лише в тому випадку, коли таку особу своєчасно повідомлено про місце і час розгляду справи.

Слід зазначити, що позивач ТОВ "Україна" Ресторан не надало інформації щодо вартості розповсюдженої реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у. сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення повноважень, про що посадовими особами відповідача 15.09.2020 складено протокол про ознаки порушення вимог частини другої статті 26 Закону України "Про рекламу"

Відповідно до вимог частини шостої статі 27 Закону України "Про рекламу" за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На рекламодавця реклами ТОВ "Україна" Ресторан 13.10.2020 накладено штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (рішення №41 про накладення штрафу за порушення частини другої статті 26 Закону України "Про рекламу", а саме за надання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами).

Вказане рішення позивачем не оскаржувалось. Згідно платіжного доручення №1159 від 14.10.2020 виконане добровільно, сума в повному обсязі була сплачена то Державного бюджету України.

Крім того, вимогу Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області відповідно до якої відповідач вимагав у 5-денний термін з дня отримання вимоги надати необхідні документи та іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття рішення позивач отримав 31.07.2020.

На адресу відповідача надіслані пояснення на вимогу, в яких, підтверджуючи факт отримання ТОВ "Україна" Ресторан вимоги 31.07.2020, заперечує, що матеріал виявлений cлужбою є рекламою та повідомляє про відсутність документів, які вимагаються Держпродспоживслужбою щодо документального підтвердження вартості реклами. Документів таких, за твердженням позивача, наданих у поясненні, позивач не виготовляв, договорів на виробництво реклами не укладав, актів виконаних робіт та квитанцій не має і макетів реклами не затверджував.

Таким чином суд погоджується з твердженням відповідача стосовно того, що отримавши 31.07.2020 вимогу у позивача було достатньо часу для надання інформації щодо вартості реклами, які вимагалися Головним управлінням Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Також суд зазначає, що відповідно до абзацу 8 частини другої статті 26 Закону України "Про рекламу" органи державної влади зобов`язані повідомляти рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справ про порушення, ними вимог законодавства про рекламу не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Лист-повідомлення від 02.09.2020 року, у якому вказана інформація про дату, час та місце розгляду справи відповідач надіслав на адресу позивача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом.04.09.2020. Розгляд справи мав відбутися 15.09.2020 у приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області.

Крім того, із наданих в судовому засіданні представником відповідача Рабченюка Д.О. пояснень встановлено, що позивачу телефонним зв`язком було надано інформацію щодо часу та місця розгляду справи, а також особисто звертався до адміністратора закладу з приводу даного питання.

На засідання по розгляду справи представник позивача не прибув, жодних клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не надав.

Також варто зазначити, що позиція позивача щодо порушення ним Закону України "Про рекламу" чітко висловлена у його поясненні на вимогу від 05.08.2020.

Таким чином суд вважає, що відповідач вчасно повідомив позивача, про час та місце розгляду справи про порушення законодавства про рекламу. Крім того позивач скористався своїм правом, визначеним у частині третій статті 26 Закону України "Про рекламу" та надав письмові пояснення.

Виходячи з встановлених обставин у цій справі, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для визнання протиправним та скасування рішення №33 від 15 вересня 2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішенням у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, ЄСПЛ нагадав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, доводи представника позивача висновків суду по суті позовних вимог не спростовують, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд дійшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які не підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог, а, отже, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан до Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення №33 від 15 вересня 2020 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Україна" Ресторан (місцезнаходження: бул. Т. Шевченка, 23, м. Тернопіль, 46001, )

відповідач:

- Головне управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Микулинецька, 20, м. Тернопіль, 46008, )

Головуючий суддя Мартиць О.І.