Справа № 310/6233/20
Суддя: Вайнраух Л. А.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/6233/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Вакал Н.А. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Лещенко Ганни Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка подана в порядку адміністративного судочинства, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 27.08.2020 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2996758 від 18.08.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом позову 18.08.2020 позивач, який працює на посаді водія ТОВ «АТП «Аскет Шиппінг», виконував перевезення насипом вантажу - пшениці 3 класу, згідно товарно-транспортної накладної №2 від 18.08.2020 року, за маршрутом: с. Успенівка, Бердянський район, Запорізька область - м. Бердянськ, Запорізька область, перевізник - ТОВ «АТП «Аскет Шиппінг», транспортним засобом в складі тягача КАМАЗ 53215, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом НЕФАЗ 8332, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

18.08.2020 відповідачем відносно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2996758 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, на підставі якої до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень внаслідок порушення п.22.5 ПДР.

Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності, за змістом постанови, є те, що 18.08.2020 о 10:29 в м.Бердянську на 129 км траси Н-30, водій, керуючи вищевказаним транспортним засобом, з причепом д/н НОМЕР_2 з перевищенням ваги на здвоєну вісь тягача, яка складає 17500 кг без відповідного дозволу органів Національної поліції та документа про внесення плати за проїзд даним тз, порушив п. 4 пост. 30 КМУ, чим порушив п. 22.5 ПДР - Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Вказану оскаржувану постанову ОСОБА_1 вважає протиправною, зазначає, що її зміст не відповідає вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП, зокрема, не містить посилання на документи і докази, досліджені при розгляді справи, з яких інспектор встановлював суть і обставини правопорушення та які, відповідно, стали підставою для прийняття рішення про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що сам по собі факт існування довідки про результати здійснення працівниками Укртрансбезпеки габаритно-вагового контролю, або акту про перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів, але без посилання на ці документи, як на докази у постанові по справі про адміністративне правопорушення, виключає такі документи з числа належних та допустимих доказів по справі про адміністративне правопорушення.

Так, позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові відсутні докази фіксації адміністративного правопорушення, разом з тим, 18.08.2020 в м. Бердянськ працівниками Укртрансбезпеки здійснений габаритно-ваговий контроль, за результатами якого складена довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 038814 від 18.08.2020 року. Згідно з цією довідкою, транспортний засіб здійснював перевезення нібито з перевищенням навантаження на здвоєну вісь тягача 17,50 т, в той час як дозволена маса на яку 16 т, а загальна маса транспортного засобу становила 40,45 т, при дозволеній загальній масі для вантажних автомобілів - 40 т. Крім того, після проходження габаритно-вагового контролю транспортний засіб продовжив свій рух по маршруту, жодних протоколів в порядку КУпАП щодо тимчасового затримання не складалося і позивачу не вручалося.

Також, в якості доводу, позивач вказує, що застосована під час габаритно-вагового контролю методика не розповсюджується на транспорті засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, тобто з сипучим вантажем, зокрема. Проведення зважування на кожну окрему вісь тягача із подальшим складенням навантаження на здвоєну вісь, враховуючи різновид вантажу, є помилковим.

Заперечує позивач окремо й щодо достовірності обладнання, за допомогою якого здійснено габаритно-ваговий контроль, оскільки за відомостями, які зазначені у товарно-транспортній накладній №2 від 18.08.2020, повна маса транспортного засобу у пункті навантаження (Запорізька область. Бердянський район, с. Успенівка) становила 39,480 т, у пункті розвантаження (АДРЕСА_2) - 39,520 т, а маса транспортного засобу у пункті проведення габаритно-вагового контролю - 40,45 т. Натомість, зміст довідки, виданої за результатами контролю, та зміст оскаржуваної постанови не дозволяють встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, зокрема, різновиду вагів для зважування транспортного засобу, який відсоток похибки під час використання такого обладнання, а також відомостей про періодичну повірку.

Із посиланням на зміст п.4 Постанови КМУ №30 від 18.01.2001 та п. 22.5 ПДР ОСОБА_1 зауважує, що, враховуючи здійснення ним перевезення подільного вантажу - пшениці насипом, в разі перевищення вагових нормативів рух такого транспортного засобу заборонено, отримання дозволу не потребує.

В якості додаткового доводу позивача, у позовній заяві зазначено, що відповідно до примітки до ст.132-1 КУпАП, дія частини першої цієї статті, не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Відповідальність за таке порушення настає за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та лише для визначених у ст. 14-3 КУпАП суб`єктів, до яких він не відноситься.

З підстав, передбачених ст. 2, 5, 286 КАС України, оскільки оскаржувана постанова винесена без врахування всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 02.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за вищевказаним позовом, визначено дату, час і місце проведення судового розгляду справи по суті без повідомлення (виклику) сторін (учасників справи) за наявними у справі матеріалами, визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов до початку судового засідання.

Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Копія ухвали суду отримана відповідачем 16.09.2020, що підтверджено відповідним поштовим повідомленням у матеріалах справи. Проте, відповідач не скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.5 ст. 162 КАС України, відзиву на позов не подав, поважних причин його неподання не повідомив. Тому, на підставі ч.6 ст. 162 КАС України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як передбачено ч.1 ст.262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За змістом ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як врегульовано ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Ст.280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормою п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст.222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивач в позовній заяві наполягає на відсутності в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.32-1 КУпАП. Вважає, що постанова винесена без врахування всіх доказів та фактичних обставин справи.

У відповідності до ч.2,4-5 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» унормовано, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Для того, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

У п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст.283, 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст.9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

При розгляді справи суд виходить й з того, що пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» великоваговий транспортний засіб це транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження.

За змістом п.3-5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 Правил дорожнього руху. Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Відповідно до п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Крім того, за положеннями п. 18, 20 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою КМУ від 27.06.2007 № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення. За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Судом встановлено, що 18.08.2020 о 10-40 годині відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2996758 від 18.08.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень внаслідок порушення п.22.5 ПДР.

Згідно з оскаржуваною постановою, 18.08.2020 о 10-29 в м. Бердянськ ТРАСА Н-30 129 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в складі тягача КАМАЗ 53215, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 , з перевищенням ваги на здвоєну вісь тягача, яка складає 17500 кг. без відповідного дозволу органів Національної поліції та документа про внесення плати за проїзд даним тз, чим порушив п. 4 пост. 30 КМУ, чим порушив п. 22.5 ПДР - Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

У матеріалах справи міститься копія постанови від 18.08.2020 серії ЕАМ №2996758, за підписом особи, яка її винесла, та позивача ОСОБА_1 , зокрема, у графі про роз`яснення прав відповідно до ст.268 КУпАП, строку оскарження згідно зі ст. 289 КУпАП та у графі 9 щодо отримання її копії. Додатків зазначена постанова не містить, крім квитанції про сплати штрафу із реквізитами. З наведеного вбачається, що оскаржена постанова винесена відносно водія транспортного засобу, який за матеріалами справи є працівником автотранспортного підприємства.

Судом встановлено, із врахуванням санкції ч.1 ст.132-1 КУпАП (штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що на позивача накладено адміністративне стягнення у сумі 510,00 гривень, тобто, у передбаченому законом розмірі.

До позовної заяви позивачем додано копію довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю №038814 від 18.08.2020, копію товарно-транспортної накладної №2 від 18.08.2020, копії наказу ТОВ «Автотранспортне підприємство «Аскет шилінг» від 01.02.2019 №1- про прийняття ОСОБА_1 на посаду водія автотранспортних засобів.

Відповідно до примітки до ст. 121 КУпАП під транспортними засобами у ст. 121-126, 127-1 - 128-1, ч.1,2 ст. 129, ст. 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Частина 1 статті 132-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Проте, згідно з приміткою до ст.132-1 КУпАП України, дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Тобто, у вказаному випадку відповідальність передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, а саме, за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. Крім того, згідно з цією ж приміткою, суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст. 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Зокрема, ч.1 ст.14-3 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч.2 ст. 132-1 цього Кодексу, несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того ч.1-4 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вказані норми адміністративного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності та обґрунтованості свого рішення, зокрема, події адміністративного правопорушення та наявності його складу у діях позивача.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем в порушення наведених вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваної постанови, як і наявність події і складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.132-1 КУпАП, - закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 420,40 гривень підлягає компенсації на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, оскільки відповідачем у справі виступає посадова особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, шляхом стягнення зазначеної суми.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції Лещенко Ганни Василівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2996758 від 18.08.2020, винесену відносно ОСОБА_1 інспектором 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенантом поліції Лещенко Ганною Василівною, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень на користь держави.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код за ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 420,40 гривень (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації за місцем проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Інспектор 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області лейтенант поліції Лещенко Ганна Василівна, адреса: м.Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96, інші дані невідомі.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення, із врахуванням п.15.5 Перехідних положень КАС України, може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду складено та підписано 02.11.2020.

Суддя: Л. А. Вайнраух