Справа № 420/2173/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

02 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2173/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В., Танасогло Т.М.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року по справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Коваленко В.О. ВП №59721616 від 28.02.2020р. про накладення штрафу в сумі 5100грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 09 вересня 2020р. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) подано апеляційну скаргу.

Однак, у порушення вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС при подачі апеляційної скарги, відповідачем не сплачено судовий збір.

Разом з тим, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якого зазначено на недостатність фінансування Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з Державного бюджету України.

Надаючи оцінку вищеозначеному клопотанню скаржника про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір»).

Вказана норма Закону України «Про судовий збір» кореспондується з частиною 1 статті 133 КАС України, відповідно до якої суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, з викладених норм вбачається, що підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони.

При цьому, колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору особа повинна додати до такої заяви належні докази на підтвердження факту відсутності відповідних коштів (бюджетних асигнувань) для сплати судового збору.

Відсутність таких доказів чи їх неналежність є підставою для відмови в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору.

Також, не свідчать про поважність відстрочення сплати судового збору і доводи органу державної виконавчої служби щодо неналежного його фінансування з боку державного бюджету, оскільки особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

До того ж, адміністративно-організаційна діяльність суб`єкта владних повноважень, та будь-які пов`язані з нею обставини, у тому числі, й ті, які негативно впливають на її ефективність не можуть розцінюватися як такі, що надають підстави для застосування до суб`єкта владних повноважень режиму «послаблення».

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору по справі слід відмовити.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах, зокрема, за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум працездатних осіб становить 2102 гривні.

У зв`язку з чим, за звернення до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області сплачено судовий збір у сумі 2102грн.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що за подання до суду даної апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020р. у справі №420/2173/20 Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) повинен сплатити судовий збір у розмірі 3153грн.

Виходячи з наведених вище норм законодавства, за подачу апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржник повинен сплатити судовий збір у розмірі 3153грн. на рахунок UA1015008, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Також, скаржником в апеляційній скарзі заявлено клопотання щодо поновлення строку апеляційного оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.09.2020р., обґрунтоване тим, що його повний текст відповідачем отримано 14.09.2020р. Крім того, в тексті рішення суду зазначено, що відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Надаючи оцінку вищевказаному клопотанню скаржника про поновлення строку апеляційного оскарження рішення суду, в системному зв`язку з положеннями чинного процесуального законодавства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, як встановлено колегією суддів рішення від 09.09.2020р. судом першої інстанції ухвалено в порядку письмового провадження.

Повний текст рішення суду відповідачем отримано 14.09.2020р.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 КАС України, відповідно до частини 6 якої апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Отже, строки подання апеляційних скарг у даній категорії справ визначено статтею 287 КАС України, норми якої є спеціальними по відношенню до норм статті 295 КАС України, та становить десять днів із дня проголошення оскаржуваного рішення.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлене специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

З урахуванням викладеного, та у відповідності до вимог ст. 298 КАС України апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) підлягає залишенню без руху, із наданням скаржнику строку для подання доказів сплати судового збору, а також обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 169, 292, 293, 298 КАС України, колегія суддів,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відстрочення сплати судового збору відмовити.

У задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду відмовити.

Визнати вказані Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду підстави неповажними.

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року залишити без руху.

Для усунення недоліків поданої апеляційної скарги надати скаржнику 10-денний строк з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до апеляційного суду доказів сплати судового збору у розмірі 3153 грн., а також обґрунтованої заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстави для поновлення строку.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду має бути внесено на рахунок UA1015008, код класифікації доходів бюджету - 22030101, отримувач УК у м.Одесі/Приморський р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 38016923, банк отримувач: Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998.

Роз`яснити скаржнику, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали судом буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О.О. Димерлій

Суддя: Т.М. Танасогло

Суддя: О.В. Єщенко