Справа № 643/7705/20
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 р.Справа № 643/7705/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Довготько Т.М., пр-т Ювілейний, 38Є, м. Харків, 61005, повний текст складено 11.08.20 року по справі № 643/7705/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Московського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати противоправною та скасувати постанову № 50-27 від 10.03.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-2 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про протиправність оскаржуваної постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення на позивача стягнення у вигляді штрафу.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 10.03.2020 №50-27 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-2 КУпАП, та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 сплачений судовий збір у розмірі 420грн. 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підставі звернення гр. ОСОБА_2 . Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області на адресу керівника ТОВ «Делівері» направлено вимогу від 06.02.2020 про надання документів, а саме: реєстраційні документи, наказ про призначення на посаду або довіреність на уповноважену особу, звернення гр. ОСОБА_2 та відповіді на них, квитанція про прийом вантажу, документи підтверджуючі отримання товару на складі Івано-Франківська, заява про оформлення страхового випадку гр. ОСОБА_2 , пояснення щодо додаткової упаковки матеріалу, відеофіксація отримання - передачі вантажу за наявності, копії матеріалів службового розслідування за зверненням ОСОБА_2 , договори, письмові пояснення по суті скарги ОСОБА_2 , квитанція про тримання вантажу на складі Харків -3.

З 06.02.2020 до 19.02.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області проведено перевірку ТОВ «Делівері» щодо додержання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якої складено акт № 288 від 19.02.2020.

В акті перевірки зазначено, що суб`єкт господарювання ТОВ «Делівері» в призначений термін не надала необхідних документів (їх копій) для повного та всебічного розгляду звернення ОСОБА_2 та проведення позапланової перевірки. Таким чином, ТОВ «Делівері» створено перешкоди посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області від 10.03.2020 № 50-27 позивача, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 85 грн. за ч.1 ст.188-2 КУпАП .

Зі змісту постанови від 10.03.2020 № 50-27 встановлено, що уповноважена особа ТОВ «Делівері» ОСОБА_1 в призначений термін та на останній день перевірки не надав необхідних документів (їх копій) для повного та всебічного розгляду звернення ОСОБА_2 та проведення позапланової перевірки, чим порушив п. 5 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» та абз. 4 ст. 11 Закону України « Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Не погоджуючись з прийнятою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам зазначає наступне.

Так, відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів, а також механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів врегульовані положеннями Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право, зокрема: перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів; проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, у тому числі харчові продукти, відповідно до закону; одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції; накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення; накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (надалі - Положення № 667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику, зокрема, у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері.

Згідно пп. 6 п. 4 Положення № 667, Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотримання законодавства про захист прав споживачів, перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг; проводить контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію відповідно до закону; накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів; передає матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування.

Відповідно до п. 7 Положення № 667, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Порядок накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1177 від 17.08. 2002 (надалі - Порядок № 1177).

Відповідно до п. 4 Порядку № 1177, рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у п. 2 цього Порядку, і оформляється постановою.

Судовим розглядом встановлено, що перевірка позивача, за результатами якої складено акт № 288 від 19.02.2020 відбувалась відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Колегія суддів зазначає, що перевірка ТОВ «Делівері» проведена на підставі за звернення ОСОБА_2 у період з 06.02.2020 до 19.02.2020.

Згідно постанови від 10.03.2020, позивача притягнуто до відповідальності за створення перешкод службовим особам відповідача, що полягало в ненаданні ТОВ «Делівері» документів на вимогу службових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова не містить чіткого визначення об`єктивної сторони правопорушення, зокрема: дати та місця його вчинення, у зв`язку з чим неможливо встановити, коли саме уповноваженою ТОВ «ДЕЛІВЕРІ» не надано витребуваних відповідачем документів; зазначення які саме документи не надані.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Колегія суддів зазначає, що належних доказів в підтвердження порушення позивачем вимог законодавства відповідачем не надано.

Згідно з абз. 8 ч. 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

Проте, акт перевірки від 19.02.2020 також не містить детального опису виявленого порушення ТОВ «Делівері», а лише загальне посилання на не надання документів Товариством.

Відтак, відповідачем при винесені оскаржуваної постанови не встановлено об`єктивну сторону правопорушення "створення підприємством перешкод службовим особам відповідача при проведенні перевірки", відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 23 Закону України " Про захист прав споживачів".

З урахуванням того, що відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладених на нього обов`язків щодо доказування правомірності прийнятої постанови, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року по справі №643/7705/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц
Повний текст постанови складено 04.11.2020 року