Справа № 540/1976/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1976/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (далі відповідач, Генічеська РДА), у якому просить визнати протиправним та скасувати розпорядження Генічеської РДА Херсонської області від 28.02.2020 року №104.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує на необхідність прийняття судом рішення про скасування спірного розпорядження, так як цим розпорядженням надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, орієнтовною загальною площею 0,7 га для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення за межами с. Стрілкове на території Стрілківської сільради, у той час як серед поданих до відповідача документів від громадян є дозвіл на земельну ділянку, яка належить їй на праві приватної власності, а саме з кадастровим номером :02:001:0631 (місце розташування: АДРЕСА_1 ). Відтак, на думку позивачки, прийняття спірного розпорядження призвело до порушення її майнових прав та інтересів.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З наданого до суду відзиву слідує, що відповідач не погоджується із позовом та вважає вимоги позивачки необґрунтованими, наголошує на правомірності прийнятого розпорядження з підстави надання дозволів лише щодо тих земельних ділянок, які перебували виключно у державній власності, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено.

Розпорядженням Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 28.02.2020 року №104 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва» надано громадянам дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок, орієнтовно загальною площею 0,7 га (по 0,1 га кожному) для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення за межами с. Стрілкове на території Стрілківської сільської ради Генічеського району Херсонської області.

На запит ОСОБА_1 від 07.07.2020 року, Товариство з обмеженою відповідальністю проектно-будівельна компанія «Зеніт» надало відповідь (лист від 10.07.2020р. №9-1177), зі змісту якого слідує, що товариством розроблявся проект землеустрою від 11.03.2020 року на підставі вказаного розпорядження АДРЕСА_2 , проте на момент розробки проекту, земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0631 згідно Публічної кадастрової карти України була розташована за іншими координатами та адресою. Зазначено, що станом на момент надання відповіді,розроблення проекту зупинено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивачка звернулась до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Як зазначено в ст. 81 Земельного кодексу України (далі ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч. 1 ст. 116 ЗК України).

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За змістом положень ст. 122 ЗК України, вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Частинами 6, 7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ст. 118 ЗК України встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В той же час, згідно приписів ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка в обґрунтування своїх вимог вказує на існування підстав для скасування спірного розпорядження, яким надано дозвіл на розробку проектів землеустрою іншим особам, так як одна із змелених ділянок, на які надано відповідний дозвіл, перебуває у приватній власності позивачки.

Відповідно до ст. 125, ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі Закон № 1952-IV).

Державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 01 січня 2013 року (п. 8 ч. 1 ст. 27 Закону № 1952-IV).

Як встановлено судом, розпорядженням відповідача від 28.02.2020 року №104 надано дозвіл громадянам на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок загальною площею 0,7 га (по 0,1 га кожній особі), які знаходяться за межами с. Стрілкове на території Стрілківської сільради Генічеського району Херсонської області.

У додатку до розпорядження вказано перелік осіб, яким надано відповідний дозвіл: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 02.06.2020 року, позивачу з 22.02.2019 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1000 га за кадастровим номером :02:001:0631 за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі наданих дозволів згідно розпорядження №104:

- розпорядженням відповідача від 21.08.2020 року №317 передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :02:001:1099, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- розпорядженням відповідача від 21.08.2020 року №318 передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0992 га з кадастровим номером :02:001:1096, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ;

- розпорядженням відповідача від 21.08.2020 року №319 передано безоплатно у власність гр. ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0992 га з кадастровим номером :02:001:1101, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту відзиву слідує, що відповідач визнає за позивачкою її право приватної власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :02:001:0631, стверджує, що спірним розпорядженням права та законні інтереси позивачки не порушено.

Позивачка у свою чергу в обґрунтування порушення її права власності посилається на лист ТОВ «ПБК «Зеніт» від 10.07.2020 року №9-1177, в якому вказується на те, що товариством розроблявся проект землеустрою згідно розпорядження відповідача №104 за адресою де розташована земельна ділянка позивачки, проте розроблення проекту станом на липень 2020 року, зупинено.

Суд зауважує на тому, що до листа ТОВ «ПБК «Зеніт» не додано жодного документу на підтвердження розробки проекту землеустрою за означеною адресою, у тому числі не надано графічних матеріалів місце розташування земельної ділянки, щодо якої розроблявся відповідний проект.

Відтак, посилання позивачки на те, що спірним розпорядженням надано дозволи іншим громадянам на розробку проекту землеустрою щодо відведення їм безоплатно у власність земельних ділянок, серед яких є ділянка, що належить позивачці на праві приватної власності (№:02:001:0631), не може братися судом до уваги, оскільки суду не надано належних доказів, які б підтвердили, що саме ця земельна ділянка є тою, яка зазначена у розпорядженні відповідача від 28.0.2020 року №104.

З наведеного слідує, що посилання позивачки на те, що відповідачем спірним розпорядженням надано дозвіл іншим особам на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність її земельної ділянки, є безпідставним, оскільки не підтверджене наявними у матеріалах справи доказами.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена а постанові Верховного Суду від 12.06.2018 року по справі №826/4406/16.

Враховуючи викладене, спірним розпорядженням відповідача, права та охоронювані законом інтереси позивача не порушені.

Отже, відповідач не мав законодавчих підстав для відмови у надані дозволу на розробку проекту землеустрою громадянам, вказаним у додатку до розпорядження від 28.02.2020 року №104, у зв`язку із чим, суд вважає спірне розпорядження таким, що прийняте у порядку, встановленому законодавцем, тому скасуванню не підлягає.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України).

Відповідачем належними, допустимим, достовірними та достатніми доказами доведено правомірність своєї правової позиції, у зв`язку з чим, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно приписів ст. 139 КАС України, судові витрати у даному випадку не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області (, 75500, Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. Центральна, 5) про визнання протиправним та скасування розпорядження, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 109020100