Справа № 640/15707/19
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Коротких А.Ю., Федотова І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, у якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

- скасувати рішення Міністерства оборони України від 31 травня 2018 року в частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «»Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності;

- зобов`язати відповідача виконати судове рішення протягом 10 днів з дня набрання ним законної сили.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо непризначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975;

- визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України від 25 травня 2018 року, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, затверджене тимчасово виконуючим обов`язки Міністра оборони України І.С. Руснак 31 травня 2018 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язано Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з настанням ІІ групи інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» від 25 грудня 2013 року № 975 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності.

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Міністерство оборони України, подало апеляційну скаргу, в якій, зазначаючи про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. У апеляційній скарзі відповідач наголошує, що позивачем не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного право порушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Зазначене, на переконання відповідача, свідчить про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги.

Окремо апелянт зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу без врахування правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 822/220/18.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2020 року відкрито провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву та призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.

Водночас, на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 29 травня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову та повернення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи поданої заяви, судова колегія вважає за можливе її задовольнити з огляду на наступне.

У силу приписів ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Відповідно до ст. 314 КАС України позивач може відмовитися від позову, а сторони можуть примиритися у будь-який час до закінчення апеляційного провадження.

У разі відмови від позову або примирення сторін суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог статей 189, 190 цього Кодексу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про відмову від позову подано ОСОБА_1 , при цьому останній зазначає, що йому відомі всі наслідки результату розгляду судом поданої ним заяви.

Крім того, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що відмова ОСОБА_1 від позову суперечить закону чи порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність будь-яких перешкод для реалізації позивачем передбаченого процесуальним законом суб`єктивного права особи на відмову від позову.

За таких обставин, враховуючи виключне процесуальне право особи до закінчення апеляційного провадження відмовитися від позову повністю або частково, колегія суддів приходить до висновку про відсутність перешкод для прийняття відмови ОСОБА_1 від позову та вважає за необхідне визнати нечинним рішення у даній справі і закрити у ній провадження.

Що стосується питання про повернення судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Керуючись ст.ст. 189, 248, 305, 314, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 лютого 2020 року - визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Проте, наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов