Справа № 420/3569/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р. Категорія 111030000м.ОдесаСправа № 420/3569/19
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

час і місце ухвалення: 12:55, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Федусика А.Г. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:

представник апелянтаКоротких О.М. (витяг)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС України в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС України в Одеській області про скасування податкового повідомлення-рішення, мотивуючи його тим, що оскаржувані податкові повідомлення рішення винесені відповідачем не обґрунтовано з суттєвим порушенням вимог податкового законодавства, а тому підлягають скасуванню. Також позивач зазначає, що Головним управлінням ДФС в Одеській області порушено процедуру проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загально обов`язкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення: про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем: «Податок на доходи фізичних осіб» № 00111304 від 06.03.2019 року; про «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» № 00091304 від 06.03.2019 року.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов суд першої інстанції не врахував, що згідно наявних під час перевірки документів не можливо встановити які саме витрати ФОП ОСОБА_1 віднесені до складу вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю декларацій про майновий стан і доходи за 2016р. та 2017р.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач вказує, що в скарзі відсутня інформація в чому суд першої інстанції неправильно встановив або не встановив обставини справи, в чому в ухваленому судовому рішенні не дотримано норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем (ФОП ОСОБА_1 - далі), РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , державну реєстрацію фізичної особи-підприємця здійснено 28.02.2002 року за №1000164 відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію Серія В00 №059123 (а.с. 19)

Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 здійснює наступні види економічної діяльності за (КВЕД): 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

02.11.2018 року Головним управлінням ДФС в Одеській області видано наказ №8472 Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яким на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI та відповідно до плану-графіка на 2018 рік проведення документальних планових виїзних перевірок фізичних осіб-підприємців призначено провести документальну планову виїзну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року, та Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року (а.с. 27).

17.01.2019 року за №58/15-32-13-04/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року, та Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року, відповідно до якого встановлені наступні порушення:

п. 44.3 ст. 44 Податкового Кодексу України, незабезпечення зберігання первинних облікових документів;

п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, неналежне ведення книги обліку доходів та витрат, включення до декларації про майновий стан і доходи перекручених даних;

п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», здійснення реалізації продовольчих товарів за готівкові кошти без застосування РРО;

п. 11 ст. 3. Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;

п. 177.2 та п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, занижено податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності в сумі 6775509,28 грн.;

п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, занижено податкові зобов`язання з ПДВ що підлягають сплаті до бюджету сумі 1666 грн.;

п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні на суму ПДВ 1666,67 грн.;

п. 177.2 та п. 177.4 ст. 177, п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, занижено суму військового збору від підприємницької діяльності в сумі 564625,77 грн.

п. 1 та п. 4 ч.2 ст. 6 та п. 2 ч.1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 року №2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від підприємницької діяльності в сумі 153996,12 грн. (а.с. 28-38).

06.03.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області винесені:

податкове повідомлення-рішення форми «Р» №00111304 відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», загальна сума зобов`язання 8469386, 61 грн., із них: за податковим зобов`язанням - 6775509, 28 грн., за штрафними санкціями 1693877,33 грн. (а.с. 39);

податкове повідомлення-рішення форми «Р» №00091304 відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», загальна сума зобов`язання 705782,21 грн., із них: за податковим зобов`язанням - 564625,77 грн., за штрафними санкціями 141156,44 грн. (а.с. 40);

вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф001, згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені становить 191963,69 грн., із них: недоїмка - 153996,12 грн., штрафи - 3796,57 грн. (а.с. 41).

12.03.2019 року позивач направив звернення з вих. №1/11-1 на адресу Business Ombudsman Council (04070, м. Київ, вул. Спаська, 30А) (а.с. 44).

15.03.2019 року ФОП ОСОБА_1 направлено до Державної фіскальної служби України скаргу (вих. №1/11-2), в якій останній просив скасувати прийняті 06.03.2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області податкове повідомлення-рішення форми «Р» №00111304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», загальна сума зобов`язання 6469386, 61 грн., податкове повідомлення-рішення форми «Р» №00091304, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», на суму 705782,21 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф001, на суму 191963,69 грн., а також повідомити скаржника про заходи адміністративного впливу (за приписом п. 21.2 Податкового кодексу України) щодо керівних посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області, які безвідповідально поставились до здійснення контролю за діями своїх підлеглих при документальній виїзній перевірці» (а.с. 42).

Разом із скаргою позивачем надано клопотання від 15.03.2019 року ви. №1/11-3 про відкритий розгляд матеріалів скарги (а.с. 43).

24.04.2019 року Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги №19477/6/99-99-11-05-02-25, відповідно до якого вимогу про сплату боргу (недоїмки) 06.03.2019 року №Ф-001 ГУ ДФС в Одеській області скасовано та прийнято рішення вважати її відкликаною з дня прийняття даного рішення, скаргу ФОП ОСОБА_1 від 15.03.2019 року №1/11-2 в частині оскарження вище зазначеного виконавчого документ задовольнити частково. Головному управлінню ДФС в Одеській області сформувати та направити нову вимогу з урахуванням викладеного, з урахуванням вимог чинного законодавства (а.с. 46-47).

11.04.2019 року за №16942/6/9499-11-05-01-25 Державною фіскальною службою України за підписом директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження І.Антоненко прийнято Рішення про продовження розгляду скарги (а.с. 49).

13.03.2019 року за вих. №18838 на адресу директора Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження І.Л. Антоненко направлено лист-звернення за підписом заступника бізнес-омбудсмена Я. Грегірчака з проханням забезпечити повний, всебічний та неупереджений розгляд скарги Скаржника на Рішення, прийнявши до уваги позицію Ради, викладену у цьому зверненні; повідомити про рішення прийняте за результатами розгляду скарги Скаржника та Раду, та надіслати копію відповіді на електронну адресу (а.с. 50).

15.05.2019 року за №22438/6/94-99-11-05-01-25 Державною фіскальною службою України прийнято рішення про результати розгляду скарги, яким Державна фіскальна служба України залишила без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 06.03.2019 року №00111304, №00091304, а скаргу ФОП ОСОБА_1 - без задоволення (а.с. 51-53).

28.05.2019 року листом №2452016/99-99-11-06-02-25 Державна фіскальна служба України повідомила Раду бізнес-омбудсмена та ФОП ОСОБА_1 про результати розгляду скарги позивача (а.с. 54).

Не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС в Одеській області від 06.03.2019 року №00111304, №00091304, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 06.03.2019 року №00111304, №00091304 є протиправними.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 41.1 статті 41 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Відповідно до ч. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Частина 82.3 статті 82 ПК України передбачено, тривалість перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, не повинна перевищувати 10 діб.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п. 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.п. 9.1.2. пункту статті 9 ПК України до загальнодержавних податків належать податок на доходи фізичних осіб;

Згідно зі ст. 162 ПК України платниками податку є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Об`єктом оподаткування нерезидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід з джерела його походження в Україні; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

У відповідності до ст. 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Згідно за ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст. 9 вказаного вище Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до наказу від 02.11.2018 року №8472 Головним управлінням ДФС в Одеській області на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України призначено проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року, та Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Відповідно до п.1.2. Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 №395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року №607/23139) (Порядок №395 - далі), органи державної податкової служби мають право здійснювати документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) перевірки діяльності платників податків.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених Кодексом податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), статистичної та іншої звітності, даних обліку, ведення якого передбачено законом, первинних документів, які використовуються в обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно ст.77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

Окрім цього, п. 1.3. Порядку №395 передбачає, що органи державної податкової служби можуть також запрошувати платників податків для проведення перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, до органу державної податкової служби. Документальна перевірка може проводитися у приміщенні податкового органу за бажанням платника податків. Письмові повідомлення про такі запрошення направляються платникам податків рекомендованими листами з повідомленням про вручення або особисто вручаються платникам податків або їх законним чи уповноваженим представникам, в яких зазначаються підстави запрошення, час і дата, на яку запрошується платник податків (представник платника податків), а також місцезнаходження проведення перевірки.

Перед початком проведення документальної перевірки діяльності платника податків за місцезнаходженням податкового органу посадова особа, відповідальна за проведення перевірки, зобов`язана прийняти надані платником податків оригінали документів, пов`язаних із провадженням діяльності за період, що перевіряється.

З матеріалів справи вбачається, що документальна планова перевірка позивача проведена з суттєвим порушенням вимог податкового законодавства.

Так, в наказі від 02.11.2018 року №8472 зазначено про проведення документальної планової виїзної перевірки позивача, тобто за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Судом першої інстанції було встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

В пункті 1.5 акту перевірки від 17.01.2019 року зазначено перелік об`єктів, де здійснюється господарська діяльність ФОП ОСОБА_1 :

оптовий склад за адресою: АДРЕСА_2 ;

оптовий склад за адресою: АДРЕСА_3 ;

склад-магазин ПП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_4 ;

магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_5 ;

кіоск « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_6 , знаходиться на обліку у Ізмаїльській ГУ ДФС в Одеській області (Ренійське відділення).

Перевірка проведена за адресою: м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 3 відповідно частини 1 Акту перевірки.

Відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за адресою: м. Ізмаїл, вул. Кишинівська, 3 знаходиться Ізмаїльська об`єднана державна податкова інспекція ГУ ДФС в Одеській області (станом на час проведення перевірки).

Тобто, із зазначеного вбачається, що документальна планова виїзна перевірка позивача проведена за місцем знаходження податкового органу, всупереч положень Податкового кодексу України та Порядку №395.

Крім того, позивачем зазначено, що посадові особи відповідача не були присутні ані за місцем проживання ФОП ОСОБА_1 , ані за місцем знаходження об`єктів власності позивача, у зв`язку із чим перевіряючими не отримана значна кількість первинних документів на підтвердження здійснення господарської діяльності ФОП, а використана під час перевірки інформація взята з податкової звітності та інформаційно-аналітичних систем.

У Пункті 1.10. Акту перевірки зазначено, що під час перевірки використовувалась інформація з баз даних: АІС «Податковий блок», ЦБД ДРФО та інші.

21.03.2019 року позивач звернувся із запитом до Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про надання публічної інформації щодо, зокрема, реєстрації атестатів відповідності (за п. 5.2. Положення про державну експертизу в сфері технічного запису інформації) інформаційної бази, створеної Державною фіскальною службою України - АІС «Податковий блок» та АІС «ЦБД ДРФО».

Листом від 27.03.2019 року за №01/03/05-1450 Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України надала відповідь на запит ОСОБА_1 від 21.03.2019 року, в якому повідомлено, що на адресу Адміністрації Держспецзв`язку заяв на проведення державної експертизи в сфері технічного запису інформації на АІС «Податковий блок» та АІС «ЦБД ДРФО» від Державної фіскальної служби України не надходило, державна експертиза не проводилася, атестати відповідності не реєструвалися. Додатково проінформовано, що Державній фіскальній службі України видано атестат відповідності на комплексну систему захисту інформації ІТС ДРФО від 22.07.2016 року №14156, який дійсний з 22.07.2016 року по 22.07.2021 року.

Крім того, листом від 03.12.2018 року №11/01/02-2120 Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України надано відповідь на повідомлення Інформаційного агентства «Єдина служба правової допомоги» від 19.10.2018 року 31910/2018 щодо можливих ризиків несанкціонованого доступу до конфіденційної інформації, яка обробляється в ІТС (інформаційно-телекомунікаційна система) «Податковий блок» та повідомлено, що державну експертизу ІТС «Податковий блок» не проведено, атестат відповідності комплексної системи захисту інформації не зареєстровано; з метою недопущення реалізації загроз для інформації, яка є державним ресурсом Держспецзв`язку, до в.о. Голови ДФС України Власова О.С. направлено лист з вимогою припинити обробку інформації в ІТС «Податковий блок» до створення в ній комплексної системи захисту інформації з підтвердженою відповідністю та з проханням взяти під особистий контроль приведення стану технічного захисту інформації у відповідність до вимог законодавства України.

Тобто, із вище зазначених листів вбачається, що використання інформації щодо платника податків з АІС «Податковий блок» та АІС «ЦБД ДРФО» ставить під сумнів таку інформацію, оскільки вказані системи не отримали атестат відповідності на комплексну систему захисту інформації.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що ФОП ОСОБА_1 належним чином повідомлено про проведення перевірки шляхом надсилання на поштову адресу позивача повідомлення від 06.11.2018 року №2090/13-05 та копії наказу №8472 від 02.11.2018 року про проведення перевірки з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером Одеса 064391, оскільки з офіційного сайту Укрпошти щодо направлення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером Одеса 064391, вбачається, що «дані про відправлення 391 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Отже, направлення та вручення наказу та повідомлення про проведення перевірки не підтверджено, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час розгляду справу у суді апеляційної інстанції.

Крім того, у нижній частині повідомлення №2090/13-05 про проведення перевірки, відсутня відмітка про отримання повідомлення та копії наказу на перевірку ФОП ОСОБА_1 чи його уповноваженою особою.

Як зазначає сам позивач жодних документів про проведення перевірки він не отримував.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2018 року справі №821/595/17 (провадження №К/9901/31185/18).

«Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на порушення контролюючим органом процедури повідомлення позивача про проведення перевірки, що в свою чергу виключає правові наслідки такої».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі №809/1578/17.

Також, згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Позивач зазначає, що з результатами перевірки він ознайомився лише після отримання поштою Акту перевірки, і оскільки перевірка була документальною плановою виїзною, тобто, передбачала перевірку документів первинного бухгалтерського обліку, що належним чином не було здійснено посадовими особами відповідача.

З метою дослідження фактичного виконання господарських операцій необхідно аналізувати первинні бухгалтерські документи складені за результатом таких операцій.

Одним із порушень нібито виявлених відповідачем під час перевірки зазначено, що ФОП ОСОБА_1 на дату виникнення розбіжності між сумою доходу згідно наявних під час перевірки документів та сумою доходу визначеною ФОП ОСОБА_1 реєстрував податкові накладні по податковим зобов`язанням на постачання неплатникам пива у 2016 році у кількості 2188332 шт. на суму 14941192,78 грн. та у 2017 році у кількості 1717080 шт. на суму 12810136,91 грн., проте не зазначено яке саме пиво постачалось, у яких пляшка, якої ємності.

Так, до суду першої інстанції ФОП ОСОБА_1 , надані наступні облікові бухгалтерські документи, що підтверджують постачання/придбання пива:

Рахунки - фактури між ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» та ФОП ОСОБА_1 (т.2, а/с. 130,131,138-142,145-149,165-168,185-190, 192-195,202-215,218-221; т.3, а/с. 9-27, 34-36, 43-45,51-53, 55-59,65, 68-76,82, 89-118, 120-130

Товарно-транспортні накладні (т.3, а/с.131-133, 137-144, 160-189, 199-202, 215-218,220, 240-243,246-250; Т.4, а/с. 1-15, 18, 20-22, 24-27,33-36, 39-41, 43, 49, 76-91, 98, 105, 107-111, 118, 119, 123-128, 132, 137-146, 148-150, 158, 159, 193-207, 234, 235; Т.5, а/с.6, 7, 9-13, 17, 18, 45-51, 56, 68, 69, 76, 79, 80, 98-103, 193-196, 230-235, 238, 240, 242, 244, 249; Т.6, а/с. 1-3, 6, 9,11-13, 25, 35, 36, 40, 45, 46, 52, 54, 56-61, 66, 76-84, 100-108, 113, 115, 116, 125-130, 134, 135, 138-156, 160-167, 171-176, 180-183, 186-194,196-197,199, 202, 208-209,232-248; Т.7, а/с. 1, 3,5, 6, 9-10, 22, 23, 26,37-59, 69-73, 83, 85, 86, 88-90, 95-96, 101, 116-117, 121, 122, 125, 127, 151-162, 179, 181, 210-215, 219-222, 226-238; т.8, а/с. 17-19,61-66).

Виписки по рахункам № НОМЕР_2 ТОВ «Райффайзен Банк Аваль», № НОМЕР_3 АТ «Ощадбанк» за загальний період з 01.01.2016 по 31.12.2017 року (т.1, а.с. 58-254, т.2 а.с. 1-30)

Судом досліджені та не викликають сумніву первинні документи, складені на виконання господарських операцій з придбання товарів (пива), які мали місце при відображенні суми доходу визначеної ФОП ОСОБА_1 .

Право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не обмежено поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та подавати докази на підтвердження таких заперечень, надається платникові як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу (на яких допускається подання учасником процесу нових доказів).

Відповідно судом першої інстанції цілком правомірно були досліджені усі первинні документи, а також встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до витрат, а також реальне виконання сторонами укладених правочинів.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду по справі №815/6623/14 від 07.09.2018 року та справах №804/3215/13-а від 30.10.2018 року, №804/2952/14.

Відповідно до положеньст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Європейський Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», «Онер`їлдіз проти Туреччини»).

З урахуванням вище викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність винесеного податкового повідомлення-рішення про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем: «Податок на доходи фізичних осіб» № 001113304 на суму 8469386,61 грн.

Щодо збільшення сум грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» за податковим повідомленням - рішенням.

Відповідно до ст. 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Законом України від 28.12.2014 № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01.01.2015, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 правомірно визначено оподаткований дохід та вірно встановлено податок на доходи фізичних осіб.

В даній справі вимога щодо скасування податкового повідомлення - рішення про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування», є похідною від основної вимоги.

Відповідно до ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідні, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Метою зазначених положень Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, в тому числі, юридичними особами.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені судом обставини відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 06.03.2019 року №00111304, №00091304.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про скасування податкового повідомлення-рішення належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги майже дублюють відзив на адміністративний позов (т.8 а.с. 76) були предметом дослідження в суді першої інстанції та висновків останнього не спростовують.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС України в Одеській області, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі № 420/3569/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 04 листопада 2020 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Федусик А.Г. Шляхтицький О.І.