Справа № 200/4345/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 р. Справа№200/4345/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправним та скасування рішення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 784/Н-08-01-04 від 11 вересня 2018 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посаді плавильника в плавильному цеху Артемівського заводу з обробки кольорових металів у період з 26.08.1987 року по 01.07.1991 року та на посаді обрубувача в ливарному цеху Артемівського заводу "Доріндустрія" у період з 10.07.1991 року по 07.12.1994 року, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.07.2018 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 784/Н-08-01-04 від 11 вересня 2018 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посаді плавильника в плавильному цеху Артемівського заводу з обробки кольорових металів у період з 26.08.1987 року по 01.07.1991 року та на посаді обрубувача в ливарному цеху Артемівського заводу "Доріндустрія" у період з 10.07.1991 року по 07.12.1994 року, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.07.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.07.2018 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на віком на пільгових умовах, однак листом № 784/Н-08-01-04 від 11.09.2018 року йому було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що провести перевірку достовірності наданих до заяви документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи, підстав їх видачі відповідач не має можливості, у зв`язку з тим, що ПП «Приват архів» знаходиться на непідконтрольній українській владі території у м. Горлівка та не здійснив перереєстрацію юридичної адреси. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки на його думку на момент звернення із заявою він досяг віку, страхового та пільгового стажу передбаченого ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що дає йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1. Позивач звертає увагу на те, що його трудова книжка містить усі необхідні записи, що підтверджує його стаж, отже відсутні підстави для відмови у призначенні пенсії. З огляду на це позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, пор час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії 07.04.2017 року № 1760. До заяви позивачем були надані: копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; документ про місце проживання; заяву про призначення пенсії. Копію паспорта громадянина України, копію трудової книжки, виписку з огляду МСЕК про встановлення групи інвалідності, копію військового квитка. 16.06.2017 року позивач додатково надав копію диплому. Страховий стаж позивача, який обчислено відповідно до ст. 24 Закону № 1058 складає 36 років 01 місяць 27 днів. Будь-яких інших документів, стосовно страхового стажу, пільгового стажу позивач до управління не надав.

24.07.2018 року позивач звернувся до управління відповідно до Закону України «Про звернення громадян» з проханням розглянути документи, які були надані до заяви та призначити пенсію з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком. 07.08.2020 року позивачу надана відповідь на звернення. Відповідач вказує на те, що у відповідності до Порядку № 22-1 визначено, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії є відповідна заява особи встановленої форми, необхідні документи подані до управління в установленому порядку. Відповідач зазначає, що з відповідною заявою про перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах позивач не звертався, та рішення про відмову в перерахунку пенсії позивачу управлінням не виносилось та 07.08.202018 року позивачу була надана відповідь на звернення, відповідно до Закону України «Про звернення громадян». З огляду на викладене відповідач вважає, що діяв у межах та у спосіб визначений чинним пенсійним законодавством, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13 липня 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку з порушенням строків звернення до суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 р. задоволено, ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 13 липня 2020 р. у справі № 200/4345/20-а скасовано, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року прийнято до провадження справу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 26 жовтня 2020 року.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач та представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 24, 25-27).

З матеріалів справи встановлено, що 07.04.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії по інвалідності ІІ група (а.с. 77).

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію по інвалідності, зазначені обставини не заперечуються сторонами.

24.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, відповідно до якої просив розглянути документи по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи Приват Архіву м. Горлівки по ВАТ «Артемовський завод «Дориндустрія» від 16.01.2014 року та призначити пенсію на пільгових умовах по списку № 1 за віком. До заяви надані документи по ВАТ «АЗОЦМ» на 3 арк., документи ПП «Приват Архів» м. Горлівка по ВАТ «Артемовський завод «Дориндустрія» на 9 листах. Крім того позивач просив вважати заяву подану в порядку передбаченому Законом України «Про пенсійне забезпечення», та просив надати відповідь протягом 1 місяця з моменту подання заяви відповідно до ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» (а.с. 9).

Листом № 784/Н-08-01-04 від 07.08.2018 року Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомив позивача, що провести перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи, підстав їх видачі управління не має можливості, у зв`язку з тим, що ПП «Приват Архів» знаходиться на непідконтрольній українській владі території та не здійснив перереєстрацію юридичної адреси, тому довідки не можуть бути розглянути при призначенні пенсії на пільгових умовах (а.с. 97-98).

Позивач не погодившись рішенням Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами частини 1 статті 10 Закону № 1058 особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач перебуває на обліку в Бахмутсько - Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію по інвалідності з 2017 року.

Позивач вважаючи, що він має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, звернувся до відповідача із заявою від 24.07.2018 року, відповідно до якого просив розглянути документи по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначити пенсію з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком (а.с. 9).

Згідно ч. 1, 2 статті 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку), поновлення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії (п. 1.5 Порядку № 22-1).

Згідно п. 1.6, 1.7 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 4.1 Порядку № 22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі (п. 4.2 Порядку № 22-1).

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Крім того, з аналізу викладених вище положень, суд зазначає, що органи, які призначають пенсію зобов`язані прийняти заяву про перерахунок пенсії з відповідними документами та мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

При цьому, органом, який призначає пенсію, є відповідне Управління Пенсійного фонду України. Суд зазначає, що законодавоством передбачено два альтернативні варіанти рішень, які можуть бути прийняті органами Пенсійного фонду за результатами розгляду заяви про призначення (переведення, перерахунку) пенсії: про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, в не залежності від того, яким способом подана заява заявником. Тобто, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення (перерахунок, переведення) пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву та прийняти відповідне рішення.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 24 липня 2018 року звернувся до відповідача із заявою відповідно до якої просив розглянути документи по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначити пенсію з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком (а.с. 9).

Суд зазначає, що вказана заява позивача була розглянута відповідачем у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян» та роз`яснено позивачу про неможливість врахування довідок, які видані окупованою владою.

Також, відповідач звертає увагу суду на те, що позивач з заявою про призначення пенсії встановленого зразка до управління не звертався, отже фактично рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідачем не приймалось.

Проте, суд вказує на те, що позивач звернувся до управління із заявою від 24 липня 2018 року, відповідно до якої просив розглянути документи по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначити йому пенсію з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком.

Відповідно у даних правовідносинах спірним є форма та зміст заяви, з якою позивач звернувся до Пенсійного органу з метою призначення пенсії.

Дослідивши заяву позивача від 24 липня 2018 року, суд дійшов висновку, що заява позивача відповідає вимогам Порядку № 22-1 та безпідставно не була розглянута відповідачем по суті та за результатами її розгляду не було прийнято відповідне рішення.

Суд зазначає, що зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Порядку № 22-1 відповідач встановивши, що позивачем були надані не всі документи, які подаються при призначенні пенсії мав надати позивачу 3-х місячний строк для надання таких документів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року № 748/696/17.

Як встановлено судом, заява ОСОБА_1 розглянута у відповідності до вимог Закону України «Про звернення громадян», однак суд вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки заява позивача містить вимогу про призначення пенсії на підставі долучених до заяви документів.

З огляду на те, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 27 липня 2018 року про розгляд документів по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком, рішення про призначення пенсії або про відмову у призначенні пенсії відповідно до Порядку № 22-1 відповідачем не приймалось, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24 липня 2018 року з урахуванням положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, суд звертає увагу, що у листі - відповіді № 784/Н-08-01-04 від 07.08.2018 року Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (який наданий відповідачем) посилається на те, що провести перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи, підстав їх видачі не має можливості, у зв`язку з тим що приватне підприємство «Приват архів» знаходиться на підконтрольній українській владі території та не здійснив перереєстрацію юридичної особи, тому довідки долучені до заяви від 24.07.2020 року не можуть бути розглянуті при призначенні пільгової пенсії.

Судом, з матеріалів справи встановлено, що лист - відповідь Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області № 784/Н-08-01-04, який оскаржує позивач датований 11.09.2018 року, а відповідачем надана ідентична відповідь № 784/Н-08-01-04, яка датована 07.08.2018 року.

Проте, суд не погоджується з доводами відповідача викладеними у листі, оскільки стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами».

Отже, державні органи повинні приймати документи, видані окупаційною владою, у тих випадках, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Також, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Суд зазначає, що законодавством на сьогоднішній день не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження позивачем права на призначення пенсії коли доступ у позивача до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі.

Тобто через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян.

Фактично склалася ситуація, за якої позивач змушений нести відповідальність за бездіяльність органу законодавчої влади.

Крім того, приписами статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

З аналізу вищезазначених положень, суд приходить до висновку про те, що органи, які призначають пенсію мають право перевіряти надані заявником документи, а саме вимагаючи відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряючи обґрунтованість їх видачі.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду доказів, які б підтверджували той факт, що відповідач вчиняв якісь дії для перевірки інформації зазначених у наданих разом з заявою від 24 липня 2018 року довідок.

Також, суд звертає увагу, що відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку наданих довідок виданих архівом, який знаходиться на не підконтрольній українській владі території не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних (надуманих) підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі № 175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17 та від 27 лютого 2019 року у справі № 423/3544/16-а.

Отже, надані позивачем до заяви від 24.07.2018 року документи по ВАТ «АЗОЦМ» на 3 арк., документи ПП «Приват Архів» м. Горлівка по ВАТ «Доріндустрія» на 9 арк. від 16.10.2014 року повинні бути враховані відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії

Стосовно вимоги позивача визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсьао - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 784/Н-08-01-04 від 11.09.2018 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, суд зазначає, що відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідачем не приймалось, а у листі № 784/Н-08-01-04 відповідач лише роз`яснив підстави не можливості розгляду довідок при призначенні пільгової пенсії та не вирішував питання призначення пенсі.

З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Крім того, суд вважає передчасними вимоги позивача про зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посаді плавильника в плавильному цеху Артемівського заводу з обробки кольорових металів у період з 26.08.1987 року по 01.07.1991 року та на посаді обрубувача в ливарному цеху Артемівського заводу "Доріндустрія" у період з 10.07.1991 року по 07.12.1994 року, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач не приймав рішення про не зарахування вказаних періодів до пільгового стажу позивача, та як вже встановлено судом взагалі не розглядав заяву позивач від 24.07.2018 року як заяву про призначення пенсії, яка подана в межах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стосовно вимоги позивача здійснити призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.07.2018 року, суд зазначає наступне.

Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, правовідносини щодо призначення, перерахунку пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.

Дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Під дискреційними повноваженнями суд розуміє сукупність прав та обов`язків, закріплених у встановленому законодавством порядку за органом виконавчої влади, які він застосовує на власний розсуд. Наділивши орган виконавчої влади дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу певну свободу розсуду при прийнятті рішення.

Таким чином, суд не наділений повноваженнями підміняти собою суб`єкт владних повноважень при прийнятті певного рішення та не може втручатись у дискреційні повноваження такого суб`єкта на користь позивача, окрім випадків, коли для прийняття такого рішення виконані всі умови, визначені законом.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що найбільш ефективним із можливих способів захисту порушеного права є зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2018 року про розгляд документів по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправними дій Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не прийняття рішення про призначення пенсії або про відмову у призначенні пенсії за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 липня 2018 року про розгляд документів по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу по списку № 1, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2018 року про розгляд документів по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком з урахуванням висновків суду.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 784/Н-08-01-04 від 11 вересня 2018 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на посаді плавильника в плавильному цеху Артемівського заводу з обробки кольорових металів у період з 26.08.1987 року по 01.07.1991 року та на посаді обрубувача в ливарному цеху Артемівського заводу "Доріндустрія" у період з 10.07.1991 року по 07.12.1994 року, зобов`язання Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.07.2018 року - задовольнити частково.

Визнати протиправними дій Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не прийняття рішення про призначення пенсії або про відмову у призначенні пенсії за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 24 липня 2018 року про розгляд документів по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу по списку № 1.

Зобов`язати Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24 липня 2018 року про розгляд документів по ВАТ «АЗОЦМ» та архівні документи ПП «Приват архів» м. Горлівки по ВАТ «Артемівський завод «Доріндустрія» від 16.04.2014 року та призначення пенсії з урахуванням пільгового стажу по списку № 1 за віком з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 04 листопада 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська