Справа № 400/2307/20
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р. Категорія 112010200м.ОдесаСправа № 400/2307/20
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; третя особа: Комунальне підприємство Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області; третя особа: Комунальне підприємство Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, мотивуючи його тим, що він не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи з 17.01.2011 року по 30.09.2019 рік до страхового стажу за порушення, вчинене Комунальним підприємством Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал".

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 при призначенні пенсії стажу роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з дати призначення, з урахуванням страхового стажу та сум заробітку за періоди роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що страхові внески за спірний період за позивача не сплачувалися, тому цей період не можливо зарахувати як страховий. Крім того, відповідач зазначає, що позивач не зверталась до органу Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Також, відповідач вказує, що відповідачу не можливо здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії - 15.04.2017 року з врахуванням періодів роботи до страхового стажу та заробітку з квітня 2017 року по вересень 2019 року, оскільки на момент призначення пенсії позивач ще не мав зазначеного стажу роботи та заробітної плати.

На підставі ст. 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком з 15.07.2017 року.

Позивач звернулась до відповідача із запитом про надання інформації про розмір її страхового стажу.

29.05.2020 року листом за № 2582-2393/К-02/8-1400/20 відповідач повідомив, що до страхового стажу позивача не зараховано період роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки, у зв`язку з несплатою страхових внесків до ПФУ.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, щодо не зарахованого періоду роботи протиправними, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що внаслідок невиконання Комунальним підприємством Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за спірний період на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду частково погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України № 1058-VI "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі-Закон №1058), передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 Закону №1058, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Частиною 1 ст. 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 3 ст. 20 Закону №1058 визначено, що у разі ухилення страхувальника чи його посадових осіб від надання територіальному органу Пенсійного фонду звітності чи інших документів про сплату страхових внесків страхові внески обчислюються територіальним органом Пенсійного фонду в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, за непрямим методом виходячи з оцінки валового доходу та витрат страхувальника, кількості осіб, які перебувають з ним у трудових відносинах, обсягу виробленої (реалізованої) продукції (послуг), суми сплачених ним податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 10 ст. 20 Закону №1058, якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

У відповідності до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно із частиною одинадцятою статті 9 Закону України № 2464-VI, у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у спірний період, а саме, з 17.01.2011 рік по 30.09.2019 рік працювала в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал", у зв`язку з чим підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а спірний період роботи підлягав зарахуванню до страхового стажу позивача.

Однак, у вказаний період підприємство, на якому працювала позивач - Комунальне підприємство Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" не сплачували за позивача страхові внески до Пенсійного фонду України.

Саме вказана обставина стала підставою для відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у зарахування вказаного періоду у страховий стаж позивача.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні чи перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 24 травня 2018 року (справа № 490/12392/16-а), від 20 березня 2019 року(справа № 688/947/17).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що неперерахування Комунальним підприємством Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" за позивача страхових внесків не є підставою для не включення відповідного періоду роботи до страхового стажу, оскільки відповідно до ст. 62 Закону № 1058-ІV основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка працівника.

Як було встановлено, періоди роботи позивача з 17.01.2011 року по 30.09.2019 рік в Комунальним підприємством Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці позивача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування спірного періоду до стажу роботи позивача згідно з трудовою книжкою та, відповідно, про протиправність відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у зарахуванні до страхового стажу позивача зазначеного вище періоду.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду з позовом, позивач просила визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Миколаївській області щодо відмови в зарахуванні періоду роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 року по 30.09.2019 рік саме при призначенні пенсії, а також зобов`язати відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії за віком з дати призначення пенсії з врахуванням страхового стажу та сум заробітку за вказані вище періоди роботи.

З матеріалів справи вбачається, що пенсія позивачу призначена - 15.04.2017 року.

З огляду на викладене, протиправною є бездіяльність відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача при призначенні пенсії періоду її роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал"" з 17.01.2011 року по 15.04.2017 року

В свою чергу, на момент призначення ОСОБА_1 пенсії у неї ще був відсутній весь стаж роботи, який вона просить врахувати при перерахунку пенсії з дати її призначення, що виключає протиправність дій відповідача в частині не зарахування до страхового стажу саме при призначенні пенсії періодів її роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з квітня 2017 року по 30.09.2019 рік.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи встановлено протиправність відмови відповідача взагалі зарахувати наявний у позивача стаж роботи до її страхового стажу, навіть після її звернення, колегія суддів вважає, що в даному випадку наявні підстави для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо неврахування спірного стажу роботи позивача у Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 року по 30.09.2019 рік.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, відносно того, що відповідачу не можливо здійснити перерахунок пенсії з дати призначення пенсії - 15.04.2017 року з врахуванням періодів роботи до страхового стажу та заробітку з квітня 2017 року по вересень 2019 року, оскільки на момент призначення пенсії позивач ще не мав зазначеного стажу роботи та заробітної плати.

Згідно ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи. Засіб правового захисту, що передбачений зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції, шляхом зміни другого та четвертого абзаців його резолютивної частини, а саме: визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи періодів її роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 року по 30.09.2019 рік; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.05.2020 року, з дати звернення позивача до ПФУ, з урахуванням страхового стажу та сум заробітку за періоди роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що позивач не зверталась до органу Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки з листа відповідача від 29.05.2020 року за № 2582-2393/К-02/8-1400/20 вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було розглянуто звернення позивача за перерахунком пенсії по суті та фактично відмовлено у зарахуванні до трудового стажу періодів її роботи на згаданих вище підприємствах та у здійсненні відповідного перерахунку пенсії.

У вказаному вище листі відсутні посилання на не розгляд питання щодо врахування стажу та питання щодо перерахунку пенсії у зв`язку з неналежним зверненням позивача до органу Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частина 4 цієї статті Кодексу встановлює, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України рішення суду підлягає зміні шляхом зміни другого та четвертого абзаців його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року по справі № 400/2307/20 змінити, виклавши другий та четвертий абзац його резолютивної частини в наступній редакції:

"Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії стажу роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки".

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.05.2020 року, з урахуванням страхового стажу та сум заробітку за періоди роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" з 17.01.2011 по 30.09.2019 роки".

В іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року по справі № 400/2307/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.