Справа № 216/4760/17
Суддя: Сидорак В. В.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/4760/17
Провадження 2-а/216/150/20

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 листопада 2020 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сидорак В.В.

за участі секретаря судового засідання Балі А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

Стислий виклад позиції позивача.

Позовна заява обґрунтована наступним. ОСОБА_1 перебуваючи на пенсії як військовий пенсіонер, проходив військову службу в зоні дії антитерористичної операції за призивом з 28 серпня 2014 року по 12 вересня 2015 року, а також за контрактом з 31 серпня 2016 року по 03 березня 2017 року. Згідно посвідчення НОМЕР_1 він має статус учасника бойових дій. У вересні 2017 року ОСОБА_1 надійшов лист Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 22730 від 09.08.2017 року про здійснення утримання з його пенсії. Так у вересні 2017 року з пенсії утримали 400 грн. Вказаний лист не обґрунтовує законності такого утримання з пенсії позивача, не визначає правових підстав здійснення цього утримання, не вказано точного розміру щомісячного утримання і його розрахунок, а також не зазначено, як розрахована повна сума утримання у розмірі 12025,42 грн. Загальний порядок здійснення утримання із пенсії встановлено ст. 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де зазначено, що утримання з пенсії на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду може здійснюватися лише в разі виплати надміру пенсій внаслідок зловживань з боку пенсіонера, але у листі не зазначено про такі зловживання з боку ОСОБА_1 , який проходив військову службу, захищаючи державні інтереси в зоні АТО. А тому таке утримання здійснюється незаконно. А тому, позивач просить скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про здійснення утримання з його пенсії переплати у розмірі 12025,42 грн., зобов`язавши негайно повернути вже утримані грошові суми.

Стислий виклад заперечень відповідача.

13 грудня 2017 року на адресу суду було надіслано заперечення, відповідно до якого відповідач з позовними вимогами не згодний, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію призначену, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року. 31 липня 2017 року позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою щодо долучення до пенсійної справи копії військового квитка, копії довідки про безпосередню участь в зоні АТО, контракту про проходження військової служби, копії наказу № 250 від 31.08.2016 року. Виходячи зі змісту наданих документів, позивач в період з 31.08.2016 по 03.03.2017 рік перебував на військовій службі за контрактом, укладеним на строк 6 місяців.

Разом з цим відповідно ч. 1 та 2 статті Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби. Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, служби до Національної поліції, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється.

Частиною 3 ст. 2 Закону № 2262-ХІІ визначено умови перебування на військовій службі, за яких виплата пенсій не припиняється, так у вказаній частині (в редакції, що діяла до 07.10.2017) зазначено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу під час часткової чи загальної мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту виплата пенсій на час такої служби не припиняється.

З 07 січня 2017 року набрав чинності Закон України "про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку проходження військової служби" № 1769-VІІІ 6 грудня 2016 року, яким внесено зміни до ч. 3 ст. 2 Закону № 2262-ХІІ, та викладено в наступній редакції: "Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період".

Таким чином, починаючи з 07.01.2017 року пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, виплачуються особам, які уклали контракт в особливий період, незалежно від терміну, на який укладено контракт.

В зв`язку з тим, що в умовах наданого позивачем контракту відсутня інформація про його укладення на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, в період з 31.08.2016 по 06.01.2017 позивач не мав права на отримання пенсії за Законом № 2262-ХІІ.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 60 Закону № 2262-ХІІ пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини , що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.

У зв`язку із несвоєчасним повідомленням позивачем, що він отримуючи пенсію, перебуває на військовій службі за контрактом, виникла переплата пенсії за період з 31 серпня 2016 року по 06 січня 2017 року в розмірі 8109,44 грн.

Частиною 3 ст. 60 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.

02 серпня 2017 року головним управлінням було помилково розраховано розмір переплати пенсії позивача за період з 31.08.2016 по 03.03.2017 в сумі 12025,42 грн. та винесено рішення № 08/2017 від 02.08.2017 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, у зв`язку з чим, 02 жовтня 2017 року розмір переплати пенсії та винесене рішення про стягнення сум пенсії були переглянуті та приведені у відповідність до вимог чинного законодавства. Оскільки за період з 07.01.2017 по 03.03.2017 позивач мав право на отримання пенсії, переглянутий розмір переплати складає 8109,44 грн., про що позивачу було повідомлено листом № 33962/03/01 від 04.12.2017 року.

З вересня місяця 2017 року з пенсії позивача було розпочато утримання по 20 % від розміру пенсії в рахунок погашення переплати. Розмір пенсії позивача у повному обсязі з 01.09.2017 року складав 2164,80 грн. Тож, станом на 02 жовтня 2017 року з позивача було стягнуто 865,92 грн.

Враховуючи викладене, на виконання вищеназваних нормативно-правових актів головним управлінням було прийнято рішення № 10/2017 від 02 жовтня 2017 року про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, за період з 31 серпня 2016 року по 06 січня 2017 року в розмірі 7243,52 грн., з урахуванням вже стягнутих сум в розмірі 865,92 грн.

А тому в задоволенні позову просить відмовити.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

02.04.2020 року справа з Дніпровського окружного адміністративного суду надійшла до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу.

03.04.2020 року ухвала про прийняття справи до свого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 4 ст.229 КАС України в разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року.

31 серпня 2016 року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 було укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах солдатсько-сержантського складу (а.с. 16-17), згідно умов якого цей контракт є строковим та укладається відповідно до строків, установлених законодавством, за погодженням сторін на 6 місяців (пункт 3). Вищевказаний Контракт набрав чинності 31 серпня 2016 року, відповідно до пункт 11.

31 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про залучення копій вищевказаних контрактів до пенсійної справи (а.с. 14).

02.08.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 08/2017 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, в якому зазначено, що за справою пенсіонера ОСОБА_1 , який одержує пенсію за вислугу років, за період з 31.08.2016 по 03.03.2017 утворилася переплата пенсії в розмірі 12025,42 грн. Зазначена сума підлягає поверненню, у зв`язку з чим, слід здійснити стягнення з пенсії позивача в розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати (а.с. 19).

09 серпня 2017 року відповідач листом № 22730 повідомив позивача, що починаючи з 07 січня 2017 року, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виплачуються особам, які уклали контракт в особливий період, не залежно від терміну, на який укладено контракт. Враховуючи викладене, за період з 31.08.2016 по 03.03.2017 виникла переплата пенсії в розмірі 12025, 42 грн., яка підлягає відшкодуванню до Державного бюджету України. Утримання буде проводитися з вересня місяця 2017 року по 20 % від розміру пенсії до повного погашення заборгованості (а.с. 5).

02.10.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 10/2017 про стягнення сум пенсії, виплачених надміру, в якому зазначено, що за справою пенсіонера ОСОБА_1 , який одержує пенсію за вислугу років, за період з 31.08.2016 по 06.01.2017 утворилася переплата пенсії в розмірі 7243,52 грн. Зазначена сума підлягає поверненню, у зв`язку з чим, слід здійснити стягнення з пенсії позивача в розмірі 20% пенсії щомісячно до повного погашення переплати (а.с. 26).

А тому, 04.12.2017 року відповідач листом за вих. № 33962 повідомив позивача, що оскільки у наданому ним контракту відсутня інформація про те, що його укладено до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, загальний розмір переплати пенсії за період з 31.08.2016 по 06.01.2017 складає 8109,44 грн. (а.с. 21).

Не погодившись з вказаними діями пенсійного органу, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до частини третьої статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закону України № 2262-XII) пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.

В абзаці 11 статті 1 Закону України №1932-ХІІ від 06.12.1991 року «Про оборону України» (далі - Закон №1932-ХІІ) визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з абзацом 5 статті 1 Закону України №3543-ХІІ від 21.10.1993 року «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543-ХІІ) особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року №1126-VІІ, оголошено про проведення часткової мобілізації.

Законом України №113-VIII від 15.01.2015 року «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності 20.01.2015 року) затверджено Указ Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14.01.2015 року №15/2015 (яким оголошено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом).

Питання стосовно наявності особливого періоду державі поза часом проведення мобілізації було предметом судового розгляду Вищим адміністративним судом України по справі № 800/582/14. Відповідно до постанови суду від 16.02.2015 року закінчення періоду мобілізації не є підставою для припинення особливого періоду.

Враховуючи вищенаведене, з 17.03.2014 року і по теперішній час Збройні Сили України функціонують в умовах особливого періоду.

Відповідно до частини 4 статті 19 Закону України № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу» форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 3 статті 23 Закону №2232-ХІІ для військовослужбовців строкової військової служби та військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, які під час дії особливого періоду вислужили не менше 11 місяців, осіб, звільнених з військової служби під час дії особливого періоду, які приймаються на військову службу за контрактом у період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану (настання воєнного часу) або оголошення рішення про демобілізацію, строк військової служби в календарному обчисленні встановлюється шість місяців. Строк проходження військової служби для таких військовослужбовців може бути продовжено за новими контрактами на строк шість місяців.

Як зазначено у пункті «а» статі 1-2 Закону України №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом.

Згідно з частиною 3 статті 2 Закону України №2262-ХІІ, пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

У частині 3 статті 2 Закону України №2262-ХІІ (станом на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Таким чином, терміни контрактів про проходження військової служби у Збройних Силах України, які передбачені поза межами дії особливого періоду, починаються з терміну 1 рік, а контракти терміном на 6 місяців передбачені лише в межах особливого періоду існування кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, який розпочався з моменту оголошення рішення про проведення мобілізації.

Відтак, всі контракти про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладені терміном на 6 місяців є такими, що укладаються у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці і не існують поза межами особливого періоду, а отже на всіх осіб, які уклали такі контракти мають розповсюджуватись норми частини 3 статті 2 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і виплата пенсійного забезпечення таким особам, якщо вони отримують пенсію за вказаним Законом, не має припинятись.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.04.2018 року у справі №569/5311/17 (провадження №К/9901/24/1), яка відповідно до положень статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом при прийнятті рішення у справі.

Оскільки позивачем укладався контракт під час оголошення мобілізації під час особливого періоду, то на нього поширюється дія частини 3 статті 2 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи наведене, як утримання відповідачем з ОСОБА_1 суми 8109,44 грн. пенсії за період з 31.08.2016 року по 06.01.2017 року, так і не виплата йому пенсії за вказаний період є противоправними, що суттєво порушує права та інтереси позивача.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та вважає необхідним визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.10.2017 року №10/2017 в частині стягнення з позивача переплати пенсії в розмірі 8109,44 грн. за період з 31.08.2016 року по 06.01.2017 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути повний розмір незаконно утриманих з позивача коштів на підставі вищевказаного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.10.2018 року №10/2017 про стягнення з ОСОБА_1 сум пенсії, виплачених надміру в частині стягнення з позивача переплати пенсії в розмірі 8109,44 грн. за період з 31.08.2016 року по 06.01.2017 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повернути незаконно утримані з ОСОБА_1 кошти, що були стягнуті на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 02.10.2017 року №10/2017 в частині стягнення з позивача переплати пенсії в розмірі 8109,44 грн. за період з 31.08.2016 по 06.01.2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне Управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, юридична адреса: м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 26.

Головуючий суддя В.В. Сидорак