Справа № 545/2260/20
Суддя: Потетій А. Г.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2260/20
Провадження № 2-а/545/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Потетій А.Г., розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 1 УПП в Полтавській області ДПП лейтенанта поліції Срібного Анатолія Васильовича, про визнання дій неправомірними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, обґрунтовуючи вимоги тим, що вказана постанова є незаконною, оскільки вона винесена із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, що грубо порушує його права.

Вказує, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №334362 від 14.08.2020 року складеною інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Полтавській області ДПП лейтенантом поліції Срібним А.В, позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 14.08.2020 року о 14 год. 25 хв., ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (територія спеціального майданчика стоянки для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів) керував ТЗ Наmmеr Н 2 з номерним знаком НОМЕР_1 , що не належить даному транспортному засобу, під час перевірки документів на вимогу працівників поліції водій не надав посвідчення водія відповідної категорії та без реєстраційного документа на даний ТЗ чим скоїв адміністративне правопорушення. передбачене ч. 1 ст.126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Вважає вище вказану постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною без достатніх доказів наявності складу адміністративного правопорушення, і такою, що не відповідає обставинам справи, вимогам ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до яких звинувачення не може грунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви відносно доведення вини особи мають тлумачитись на її (особи) користь. Та такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 245,276,280 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження по справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та забезпечення процесуального порядку розгляду справи.

Дії інспектора вважає грубим порушенням нормативно правових актів та чинного законодавства, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які призвели до порушення його конституційних прав та свобод, та до моральних збитків пов`язаних з втратою часу, та нервуванням з наступних підстав.

14.08.2020 року станом на 14 год. 25 хв. ТЗ Hammer Н 2 з номерним знаком НОМЕР_2 знаходився на території спеціального майданчика стоянки для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, патрульні поліцейські його не зупиняли в загалі.

В той же час дійсно між ним та працівникам поліції відбулось спілкування, біля автомобіля ТЗ Hammer Н 2 з номерним знаком НОМЕР_2 , який був стоячим, та який не зупиняли працівники поліції.

Тим паче майже за такі самі правопорушення скоєні саме на вказаному транспортному засобу до адміністративної відповідальності було притягнуто ОСОБА_2 01.08.2020 року, після чого ТЗ Hammer Н 2 з номерним знаком НОМЕР_2 , без повідомлення власника було направлено до території спеціального майданчика стоянки для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, до цього часу транспортний засіб знаходиться, за адресою: с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, 2 В.

Як правило, спілкуванню водія з патрульним поліцейським повинна передувати зупинка поліцейським автомобіля; не просто так, а з якоїсь причини, яких лише 10 визначених Законом України «Про національну поліцію».

В свою чергу поліцейський зобов`язаний назвати причину зупинки, з її детальним описом.

На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію України».

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено Фото або відеозапис: розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження: відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 334362 складеної о 15 год. 20 хв. Зазначено: до постанови додається відео з боді камери ВІ-0056., але не вказаний цифровий носій інформації на який здійснювалось зйомка вказаного відео, та що саме малось на увазі додається відео, не зрозуміло в якому вигляді.

Відповідно до статті 31 Закону України від 2 липня 2015 року, № 580-VIII «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Серед іншого необхідно вказати, що п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100 встановлює, що після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

В даному випадку залишається сумнівним походження відео яке додане до постанови, оскільки не зрозуміло що зафіксовано на вказаному відео.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві. Усі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. ч. 6 ст.121, за ст. 126 КУпАП є не доведеним.

Відповідач не надав жодного доказу окрім невідомо якого відео з бодікамери, на підтвердження того, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 121 та ст. 126 КУпАП

Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці ЗУПИНКИ транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи.

Таким чином, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Крім того, зазначена постанова винесена з порушенням ст. 33 КУпАП, яка визначає, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При винесенні оскаржуваної постанови, цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла цю постанову зазначені вище вимоги закону не враховані. При винесенні постанови було грубо порушені права позивача, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має наступні права: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням.

Всіх наданих законом прав позивач був позбавлений, що є порушенням як процесу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, так і його конституційних прав (стаття 59 Конституції України - право на правову допомогу).

В супереч наведеному, до цього часу позивач не ознайомлений з відео яке додане до постанови.

На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст.59 Конституції України.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилися про місце, дату і час судового засідання повідомлений належним чином. У відзиві на позов відповідач заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Зокрема у відзиві на позов відповідач прохав відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що 14.08.2020 об 15 год. 20 хв. в Полтавській обл., Полтавському р-ні, с. Розсошенці, по вул. Кременчуцька, 2В, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hammer Н2, номерний знак НОМЕР_2 , з номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу, та не пред`явив для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідно категорії, поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п. 2.9 в) та п. 2.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р. (далі -ПДР України).

Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху, повинні грунтуватися на вимогах цих Правил.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху.

Пунктом 2.4. ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до cт. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб та чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідальність за дане порушення передбачене ч.1 cт. 126 КУпАП: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, - та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.).

Згідно п.29 ПДР України водієві забороняється:

в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці;

закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Позивач 14.08.2020 р. керував транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_3 марки Hammer Н2, VІN - НОМЕР_4 .

Відповідно до бази даних Національної автоматизованої інформаційної системи ДДАІ МВС України номерний знак НОМЕР_3 належить транспортному засобу ВАЗ 11183, VIN - НОМЕР_5 .

Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_1 керував транспортним засобом з номерним знаком, який не належить цьому засобу.

Відповідальність за дане порушення передбачене ч.6 ст.121 КУпАП.

До постанови додається відеозапис, що слугує доказом вини позивача.

На відео з нагрудної камери зафіксовано процедуру спілкування гр. ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції. Так, на відеозаписі №2 зафіксовано, що на вимоги інспектора надати для перевірки документи, передбачені п.2.1 ПДР України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс, гр. ОСОБА_1 перераховані документи так і не було надано.

Враховуючи всі вищевказані норми законодавства, відповідачем було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 та ч.6 ст. 121 КУпАП (об`єднано за ст.36 КУпАП) та застосовано до порушника стягнення у вигляді штрафу, у розмірі 425 гривень.

На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується матеріалами відеофіксації.

Постанова винесена згідно ст. 258, 280, 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, тобто відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують. На місці особі було роз`яснено в чому саме полягає порушення ним ПДР.

У відповідності до ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу 3 Інструкції, при розгляді справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, інспектор при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Беручи до уваги те, що позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно.

Зважаючи на те, що сторони висловили свою позицію, відповідач подав відзив на позов, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

На підставі викладеного суд вирішив провести розгляд справи у письмовому провадженні відповідно до вимог ст. 205 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як встановлено судом, згідно даних постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №334362, 14.08.2020 об 14 год. 05 хв. в Полтавській області, Полтавському районіні, с. Розсошенці, по вул. Кременчуцька, 2В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hammer Н2, номерний знак НОМЕР_2 , з номерним знаком, який не належить даному транспортному засобу. Під час перевірки документів на вимогу працівника поліції водій не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чим порушив п. 2.9 в) та п. 2.4 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р.

Згідно зазначеної постанови серії ДП 18 №334362 від 14.08.2020 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч.6 ст.121 КУпАП.

За вчинення даних адміністративних правопорушень, з урахуванням ст.36 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 36 КУпАП При вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Стаття 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306 «Про правила дорожнього руху» (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 2.4 «а» ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п. 2.9. «в» ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу.

Згідно досліджених в судовому засіданні відеозаписів наданих відповідачем разом з відзивом, убачається що на CD-диску містяться два відео файли.

Так, перший відео файл «1 факт керування» зроблений не на бодікамеру ВІ0056, а на інший технічний пристрій, інформація про який відсутній, яким здійснено запис відео, яке відтворювалося на комп`ютері, а не на місці зупинки транспортного засобу.

Крім того, з наданого відео файлу «1 факт керування» неможливо однозначно ідентифікувати позивача, оскільки відеозапис здійснювався зі значної відстані до транспортного засобу.

На іншому відеозаписі «2» також не зафіксовано факту керування позивачем транспортним засобом Hammer Н2, номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не надано суду належних та допустимих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом Hammer Н2, номерний знак НОМЕР_2 за обставин викладених у постанові.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 8 Закону України «Про національну поліцію» вказує, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 18 цього ж Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини, та інше.

У відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, у відповідності до ст. 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У статті 252 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами 1 та 2 ст.258, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Частина 3 ст. 258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто - на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Частина 3 ст. 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи, тощо.

Відповідно до ст. 276 КУпАП - справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 та Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853: «Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка».

При винесенні оскаржуваної постанови цього зроблено не було, та посадовою особою, яка винесла постанову, вимоги закону не враховані.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, без встановлення фактичних обставин справи, наявності складу адміністративних правопорушень в діях ОСОБА_1 та без врахування його пояснень.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. В даному випадку відповідач не надав належних та допустимих доказів правомірності вчинених ним дій щодо встановлення винуватості позивача в інкримінованих правопорушеннях, передбачених ч.1 ст.126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладенні відповідного стягнення.

Разом з тим, дії зі складення постанови у справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами своїх повноважень, наданих чинним законодавством. Отже, вказані дії суб`єкта владних повноважень не порушують прав позивача.

З огляду на викладене суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення, а оскаржувана постанова до скасування як незаконна із закриттям провадження у справі у відповідності до вимог ст. 247 КУпАП.

Згідно ст. 139 КАС України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку з частковим задоволенням позову та відстроченням його сплати позивачу до прийняття рішення по суті справи.

Керуючись ст. ст. 77, 241-246 КАС України, ст. ст. 122 ч. 1, 126, 247, 259-263, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про Національну поліцію», Конституцією України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати як незаконну постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 334362 від 14.08.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 гривень.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання незаконними дії інспектора поліції взводу №1 роти №1 БУПП в Полтавській області щодо складення відносно ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 334362 від 14.08.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд 3; код за ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при проголошенні у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : А.Г. Потетій