Справа № 826/12475/17
Суддя: Арсірій Р.О.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м. Київ № 826/12475/17

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Арсірія Р.О., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Бі Мобаіл»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень

прийняв до уваги таке:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Мобаіл» з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить суд:

визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 24 липня 2017 року № , яким збільшено ТОВ «Бі Мобаіл» суму грошового зобов`язання за податком на прибуток на суму 195 496,75 грн. (181 567,0 грн. за податковим зобов`язанням та 13 929,75 грн. за штрафними санкціями);

визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 24 липня 2017 року № , яким збільшено ТОВ «Бі Мобаіл» суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на суму 215 925,00 грн. (172 740,0 грн. за податковим зобов`язанням та 43 185,0 грн. за штрафними санкціями).

Позов обґрунтований безпідставністю висновків Акту перевірки, не відповідності таких висновків реальним обставинам, не врахуванням контролюючим органом первинної документації позивача з контрагентами зазначеними в Акті.

Відповідач подав заперечення проти позовної заяви в яких вказав про обґрунтованість висновків Акту перевірки та правомірності винесених на його підставі податкових повідомлень - рішень.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні 07.12.2017 року суд за сумісною заявою сторін вирішив продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Крім того, з 01.01.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового Кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату і Україні»» від 21.12.2016 №1797-VIII, яким внесено до чинних правових актів низку змін, у тому числі в частині функціональних повноважень контролюючих органів.

Наказом ДФС України від 06.02.2017 № 57 та за новою редакцією Структури ДПІ на районному рівні (у місті Києві), залишено виконання лише сервісних функцій, зокрема сервісне обслуговування платників податків, реєстрація та ведення обліку платників податків, об`єктів оподаткування та ведення Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, Єдиного банку даних про платників - юридичних осіб тощо.

На рівень головних управлінь передано всі контрольно-перевірочні функції (зокрема проведення камеральних, документальних (планових або позапланових ; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок як юридичних так і фізичних осіб), прийняття податкових повідомлень - рішень, функції погашення податкового боргу, розгляду справ про адміністративні правопорушення. Крім іншого, перерозподіл функціональних обов`язків та повноважень також буде реалізовано в структурі районних юридичних підрозділів ГУ ДФС у м. Києві.

В подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» реорганізовано Головне управління ДФС у м. Києві шляхом його приєднання до Головного управління ДПС у м. Києві.

Наказом ДПС від 29.08.2019 №43 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у м. Києві» розпочато діяльність Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що належним відповідачем по справі є Головне управління ДПС у м. Києві ().

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Головним управлінням ДФС у м. Києві проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Бі Мобаіл» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017.

Суд звертає увагу, що перевірка проводилась планова, проте контролюючим органом всупереч податкового законодавства перевірка проводилась лише по декількох контрагентах позивача, а не всіє господарської діяльності за перевіряємий період.

В подальшому за результатами перевірки складено Акт від 26.06.2017 № 240/26-15-14-02-04/33304699.

10.07.2017 ТОВ «Бі Мобаіл» подано заперечення на акт перевірки, які листом відповідача від 19.07.2017 № 22394/10/26-15-14-02-04 які залишено без задоволення.

В подальшому, на підставі висновків акту перевірки 24.07.2017 відповідачем прийнято податкові повідомлення - рішення:

податкове повідомлення-рішення № про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за податком на прибуток на суму 195 496,75 грн. (181 567,0 грн. за податковим зобов`язанням та 13929,75 грн. за штрафними санкціями);

податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання за податком на додану вартість на суму 215 925,00 грн. (172740,0 грн. за податковим зобов`язанням та 43185,0 грн. грн. за штрафними санкціями).

04.07.2017 ТОВ «Бі Мобаіл» подано скаргу до Державної фіскальної служби України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 19.09.2017 № 20839/6/99-99-11-01- 01-25 залишила без змін податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві, а скаргу без задоволення.

Як вбачається з акту перевірки, перевіряючі дійшли висновку про порушення позивачем податкового законодавства, що стосується взаєморозрахунків, що виникли при взаємовідносинах ТОВ «Бі Мобаіл» з такими його контрагентами, відповідно до акту перевірки:

ТОВ «Євроенергобуд» на підставі Договору підряду № 14 від 12.09.2012 щодо виконання електромонтажних та пусконалагоджувальних робіт. Перевірено Довідки про вартість виконаних робіт та акти приймання виконаних робіт з 31.01.2014 по 30.10.2015, а також суми, що було віднесено до складу податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних за період з січня 2014 року по лютий 2016 року;

ТОВ «НВО «Етна» щодо придбання плат розширення для Raspberry PI, комп`ютерів персональних Office PC, мережеве та інше комп`ютерне обладнання, тощо, що здійснювалось на підставі виставлених рахунків-фактур за період з липня 2014 року по липень 2016 року. Перевірено суми, що було віднесено до складу податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних за період з липня 2014 року по липень 2016 року;

ТОВ «Передові торгівельні технології» на підставі виставлених рахунків-фактур за період з лютого по листопад 2015 року (придбання блоків розподілення живлення, сервісного пакету Disposable Humidifier Cylinder Low Conductivity). Перевірено суми, що було віднесено до складу податкового кредиту на підставі отриманих податкових накладних за період з лютого по листопад 2015;

ТОВ «Снабком» на підставі виставлених рахунків-фактур та отриманої видаткової накладної від 08.05.2014 р. (придбання реле контролю);

Як слідує з акту перевірки та листа відповідача за наслідками розгляду заперечень на акт перевірки, контролюючим органом встановлені такі порушення контрагентів позивача:

1. Щодо ТОВ «Євроенергобуд»

1.1. Податкову декларацію з податку на прибуток за 2016 рік не подано. Остання подана звітність - декларація з податку на додану вартість за травень 2016 року.

1.2. Додаток AM до податкових декларацій з податку на прибуток за 2014-2016 роки не надано, що свідчить про відсутність у підприємства власних основних засобів та інших необоротних активів, необхідних для провадження фінансово-господарської діяльності підприємства.

1.3. Відповідно до податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2014-2016 роки, на підприємстві працювало 2 особи, що свідчить про відсутність найманих працівників та можливість виконання робіт (надання послуг).

1.4. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 21.03.2017 з причин: ненадання декларацій протягом року.

1.5. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року, матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 10.01.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.І, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.І, ч.3 ст.212 України, встановлено, що у 2015 році ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, знаходячись на території м. Києва, зареєстрував (придбав) юридичні особи, в тому числі ТОВ «Євроенергобуд» () за грошову винагороду, з метою прикриття незаконної діяльності, пов`язаної з наданням послуг по мінімізації податкових зобов`язань легальним суб`єктам підприємницької діяльності.

2. Щодо ТОВ «НВО «Етна»

2.1. Додаток AM до податкових декларацій з податку на прибуток не надано, що свідчить про відсутність у підприємства власних основних засобів та інших необоротних активів, необхідних для провадження фінансово-господарської діяльності підприємства.

2.2. Відповідно до АС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних не встановлено придбання ТОВ «НВО Етна» вищевказаного обладнання за 2014-2016 роки.

2.3. Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року, у кримінальному провадженні № 0000345 від 01.02.2016 за фактом фіктивного підприємництва, ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, перевищення влади та службових повноважень, отримання неправомірної винагороди в особливо великих розмірах колишніми службовими особами вищих органів державної влади, правоохоронних органів та суб`єктів господарської діяльності - юридичних осіб, за ознаками злочинів, передбачених ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. З ст. 212, ч. З ст. 27, ч. З ст. 365,ч. 4 ст. 368 КК України, досудовим розслідуванням, встановлено, що особа 1 та особа 2, відносно якої винесено обвинувальний вирок у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України, виступаючи в ролі організаторів злочину, керуючи діями виконавців злочину - фіктивних директорів та засновників (учасників) підконтрольних їм суб`єктів підприємницької діяльності у період 2015- 2016 років, діючи умисно, з метою прикриття незаконної діяльності шляхом використання реквізитів та банківських рахунків ТОВ «БТТК» (код 39541635), ТОВ «ТБС І К» (код 35113434), надавали підприємствам реального сектору економіки протиправні платні послуги з мінімізації податкових зобов`язань шляхом документального оформлення фінансово-господарських операцій, які мали безтоварний характер (в дійсності не відбувались), тобто оформлювались без мети реального настання правових наслідків, а саме шляхом укладення фіктивних договорів поставки (купівлі-продажу) товарної продукції між підприємствами реального сектору економіки та підконтрольним особі 1 та особі 2 суб`єктами підприємницької діяльності ТОВ «БТТК» (код 39541635), ТОВ «ТБС І К» (код 35113434), які мали податковий кредит з податку на додану вартість, сформований від операцій з придбання товарів, за якими підконтрольні суб`єкти підприємницької діяльності повинні поставити певний товар. У даному провадженні, крім іншого, перевіряється причетність до вказаних злочинів ряду суб`єктів господарської діяльності, які мають ознаки фіктивності та/або задіяні у злочинних схемах зі створення штучної документальної видимості здійснення фінансово-господарських операцій для незаконного завищення валових витрат з податку на прибуток підприємств та податкового кредиту з податку на додану вартість, в тому числі ТОВ «НВО Етна».

3. Щодо ТОВ «Передові торгівельні технології»

3.1. ТОВ «Передові торгівельні технології» має стан - припинено, але не знято з обліку (кор. пусті, але не закриті)

3.2. Остання подана звітність - декларація з податку на додану вартість за червень 2016 року.

3.3. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 30.11.2016 з причин: ліквідація банкрута.

3.4. Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 15 березня 2016 року встановлено, що 13.08.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 внесено дані про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.І ст.212, ч.З ст.212 КК України. З клопотання вбачається, що службові особи ТОВ «Давінчі» (код за ) в період 2015 року, з метою завищення митної вартості імпортованих ТМЦ, здійснюють їх реалізацію пов`язаним та підконтрольним підприємствам, в подальшому, реалізація імпортованих товарів із завищеною вартістю, здійснюються фізичним особам за готівкові кошти, при цьому в бухгалтерському обліку та податковій звітності ТОВ «Давінчі» та підконтрольних підприємств документально відображається реалізація ТМЦ суб`єктам господарської діяльності, які мають ознаки «фіктивності», в тому числі ТОВ «Передові Торгівельні Технології» (). Внаслідок проведення зазначених операцій, дохід, який був отриманий від реалізації ТМЦ за готівку та підлягав оподаткуванню, не відображений в податковій звітності ТОВ «Давінчі» (код за ), що призвело до заниження податку на додану вартість та ненадходження до державного бюджету коштів на загальну суму 3,9 млн. грн.

4. Щодо ТОВ «Снабком»

4.1. згідно Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва встановлено, що 01.07.2015 ОУ СДПІ ОВП у м. Харкові внесено інформацію до реєстру щодо ТОВ «Снабком», на підставі кримінального провадження № 0000094 від 23.04.2015 за ч. 1 ст. 205 КК України

4.2. Остання подана звітність - декларація з податку на прибуток підприємств за 2014 рік.

4.3. Свідоцтво платника ПДВ анульовано 07.07.2015 з причин: до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження.

Суд критично ставиться до викладених акті перевірки висновків, які зазначені вище, з огляду на таке.

Щодо ТОВ «Євроенергобуд»

Відносно неподання контрагентом податкової звітності за 2016 рік. Чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит, як і загальну правомірність його податкового обліку, від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом. Крім того, останній акт приймання виконаних робіт з цим контрагентом було підписано 30.10.2015 року, тому податкова звітність за 2016 рік ніяким чином не впливає на перевірку операцій з цим контрагентом. Свідоцтво платника ПДВ анульовано лише 21.03.2017 р., що свідчить про його наявність на момент видачі та підписання податкових накладних.

Більше того, слід зазначити, що ненадання податкової звітності або її частини контрагентом, не може свідчити про реальну відсутність власних засобів, необхідних для провадження господарської діяльності, а лише підтверджує порушення контрагентом певних правил ведення податкового обліку. Крім того, на недопустимість покладення тягаря негативних наслідків від встановлення протиправності дій контрагента платника податків неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 9 січня 2007 року «Інтерсплав проти України», а також Верховний Суд України, зокрема у постанові № 21-1578 від 13.01.2009 року.

Той факт, що на підприємстві контрагента працювало 2 особи, не може свідчити про однозначну неможливість виконання робіт (надання послуг), адже роботи не обов`язково повинні проводитись виключно найманими працівниками, зокрема електромонтажні роботи могли бути виконані на підставі цивільно-правових договорів третіми особами тощо. Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 26.06.2013 р. по справі №/9991/71450/12 зауважив: «Укладення трудового договору не є єдиним способом притягнення фізичних осіб до вчинення необхідних дій у процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника податку на податковий кредит у залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється постачання товару постачальником». Вказані обставини контролюючим органом не перевірялися.

Окремо варто зазначити щодо матеріалів кримінального провадження, в яких містяться показання допитаного в якості свідка директора, головного бухгалтера, засновника, який повідомив, що зареєстрував (перереєстрував, придбав) юридичні особи, в тому числі ТОВ «Євроенергобуд», без мети ведення фінансово-господарської діяльності, слід врахувати, що такі дії, за відомостями справи, здійснювались у 2015 році. За свідченнями особи, яка допитана в рамках кримінальної справи, окрім створення, він також придбав та перереєстрував юридичні особи, а тому, саме ця особа могла стати керівником та учасником ТОВ «Євроенергобуд» тільки з 2015 року. При цьому, договір підряду між ТОВ «Бі Мобаіл» та ТОВ «Євроенергобуд» було укладено 12.09.2012, що у разі дослідження цих доказів в кримінальному проваджені при ухвалені вироку судом виключало б пов`язаність наданих в кримінальному провадженні свідчень з реальністю господарських операцій з ТОВ «Бі Мобаіл».

Що ж до використання свідчень у адміністративному процесі, зокрема й при прийнятті рішення компетентним суб`єктом владних повноважень, оцінка вже надавалася судомами за аналогічних обставин. Так, Вищий адміністративний суд України зазначав, що самі по собі заперечення керівника щодо здійснення фінансово-господарської діяльності не є достатньо об`єктивною та достовірною інформацією, адже можуть бути подані, у тому числі, з метою можливого запобігання для себе негативних кримінально-правових наслідків. Звичаями ділового обороту не передбачено обов`язкове укладення договорів у присутності директорів обох контрагентів, достатнім є обмін екземплярами документів поштою або через кур`єра (ухвала ВАСУ №800/7245/14 від 23.04.2014 р) До того ж, зазначені свідчення не прийняті в якості доказу компетентним судом та їх дійсність не підтверджена в ході судового розслідування кримінальної справи. Вищий господарський суд України в ухвалі від 30 жовтня 2013 р. у справі № К/9991/72665/12 зауважив: «... протоколи допиту свідків не є допустимими доказами в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України , а тому дана обставина судами обґрунтовано не взята до уваги як доказ порушення позивачем податкового законодавства.». Суд зазначає, що доказом у кримінальному провадженні є вирок суду, який згідно змісту акту перевірки був відсутній.

Щодо ТОВ «НВО «Етна»

Неподання контрагентом додатку AM до податкових декларацій з податку на прибуток не може свідчити щодо відсутності у підприємства власних основних засобів та інших необоротних активів, необхідних для провадження фінансово-господарської діяльності підприємства, а лише може бути наслідком неналежного ведення контрагентом податного обліку. Відсутність власних основних засобів не може підтверджувати неможливість здійснення господарських операцій таким контрагентом, зокрема щодо поставки комп`ютерного обладнання. Так само, відсутність відповідно до АС «Податковий блок» та Єдиного реєстру податкових накладних відомостей щодо придбання ТОВ «НВО Етна» вищевказаного обладнання за 2014-2016 роки може свідчити лише про неналежне ведення контрагентом податкового обліку та не впливає на реальність операцій, здійснених з ТОВ «Бі Мобаіл». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 04.03.2014 р. по справі N/9991/27474/12 встановлено: «Наявність або відсутність матеріально-технічної бази у контрагента господарюючого суб`єкта не є передумовою для визначення господарської компетенції останнього і не має правового значення для вирішення питання про наявність наміри сторін про реальне настання правових наслідків, обумовлених угодами, або порушення позивачем правил оподаткування».

Як слідує з акту перевірки, відносно цього контрагента, у даному провадженні перевіряється діяльність третіх осіб, контрагентів ТОВ «НВО Етна» та, крім іншого, перевіряється можлива причетність самого ТОВ «НВО Етна». Однак, навіть матеріали кримінальної справи не містять жодних відомостей, що вказували б на причинно- наслідковий зв`язок між діяльністю контрагента, що перевіряється, та господарськими операціями, що здійснювались з ТОВ «Бі Мобаіл».

Щодо ТОВ «Передові торгівельні технології»

ТОВ «Передові торгівельні технології», з яким ТОВ «Бі Мобаіл» мало господарські взаємовідносини у 2015 році, на даний час ліквідовано на підставі ухвали Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2016 року. Однак, на момент здійснення господарських операцій та видачі і підписання видаткових накладних, контрагент не перебував в стані припинення та мав дійсне свідоцтво платника ПДВ, що на думку суду підтверджує правомірність здійснених між цим контрагентом та ТОВ «Бі Мобаіл» операцій.

Також, з акту перевірки вбачається що відносного вказаного контрагента, вбачається, що досудове слідство здійснюється відносно контрагентів ТОВ «Передові Торгівельні Технології», що жодним чином не свідчить про нереальність чи неправомірність господарських операцій між ТОВ «Бі Мобаіл» та ТОВ «Передові Торгівельні Технології».

Щодо ТОВ «Снабком»

Остання податкова звітність, за даними Акту перевірки, цим контрагентом подана за 2014 рік, а свідоцтво платника ПДВ анульовано 07.07.2015, що свідчить про те, що на момент підписання видаткової накладної - 08.05.2014 будь-які порушення ані щодо здійснення господарської операції, ані щодо податкового обліку, були відсутні.

Щодо наявності відомостей про кримінальне провадження, що відкрито за ознаками фіктивного підприємництва, то сам лише факт наявності такої кримінальної справи не може свідчити про нереальність всіх господарських операцій, що здійснені таким контрагентом. Доказами фіктивного підприємництва, та відповідно легальності всіх здійснених ним операцій, має бути обвинувальний вирок, який набрав законної сили, та містив би в собі встановлені судом об`єктивні дані щодо ухилення від сплати податків конкретними посадовими особами суб`єктів господарської діяльності за наслідками виконання операцій, в тому числі з ТОВ «Бі Мобаіл». Однак такий вирок на час проведення перевірки відсутній та за час розгляду справи з 2017 року до справи не наданий.

Отже, враховуючи викладене в акті перевірки, відповідач зробив висновки про нереальність господарських операцій позивача та визнав безпідставним віднесення коштів за цими операціями до складу витрат, про заниження податку на прибуток, а також про безпідставне включення до податкового кредиту податку на додану вартість, посилаючись лише на оцінку фінансово- господарської діяльності третіх осіб - контрагентів позивача у господарських операціях.

Водночас, ознаками реальності господарської операції є вчинення суб`єктом господарювання дій відповідно до визначеної господарської мети (статутної діяльності) та економічної обґрунтованості, фактичне отримання та використання/реалізація товару/послуги, досягнення конкретних результатів, які визначають поняття господарської операції тощо. Відповідачем не зазначено про відсутність чи порушення цих ознак у господарських операціях позивача, що свідчить про відсутності обґрунтованих підстав стверджувати про нереальність операцій.

Крім того, суд зазначає що операції позивача з контрагентами, що були об`єктом перевірки здійснені в межах його статутної господарської діяльності та відповідають дійсному економічному змісту та господарській меті.

Відповідно до статутної діяльності, позивач надає послуги дата-центру - послуги по розміщенню серверного обладнання та забезпечує відповідне оснащення, захист, безпеку та охорону. Дата- парк забезпечує розміщення серверного обладнання клієнтів в спеціалізованих приміщеннях- модулях. Основним видом діяльності позивача згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Код КВЕД 63.11 Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність (інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія сертифікату, інформація з веб-сайту позивача додається до позову).

Отже, є цілком обґрунтованим замовлення позивачем робіт у ТОВ «Євроенергобуд» з виконання електромонтажних та пусконалагоджувальних робіт (прокладення кабелів, монтаж спеціальних конструкцій тощо), а також купівля у ТОВ «НВО Етна», ТОВ «Передові торгівельні технології», ТОВ «Снабком» спеціалізованого обладнання, товарів та комп`ютерних програм (процесорні модулі, плати розширення, сервісні пакети), що використовуються для господарської діяльності позивача.

Крім того, матеріали справи містять по кожному контрагенту копії карток рахунку 63 «Розрахунки з постачальниками та підрядниками», а також оборотно-сальдові відомості по цьому рахунку, що підтверджують дійсний облік розрахунків позивача з цими контрагентами.

Також, матеріали справи містять банківські виписки (копії), що підтверджують реальний рух коштів по спірним операціям та фактичне вчинення господарських операцій.

Також, варто звернути увагу, що первинні документи відповідають положенням законодавства і містять всі обов`язкові реквізити, які передбачені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та до яких у контролюючого органу відсутні будь-які зауваження, про що свідчить акт перевірки.

Ці ознаки, в сукупності є свідченням добросовісності позивача при здійсненні операцій з контрагентами та не дають підстав для сумніву щодо реальності здійснення позивачем господарських операцій.

Суд відхиляє твердження відповідача на відсутність підтвердження факту передачі товарів від контрагентів до ТОВ «Бі Мобаіл», у зв`язку з відсутністю таких спеціальних документів - як сертифікатів, паспортів якості, картки складського обліку, документів, що засвідчують транспортування, відвантаження товарів, адже останнім не враховано зміст та специфіку конкретних операцій і умови укладених договорів, які стосуються надання послуг (поставки товару) саме цими контрагентами.

Суд погоджується з доводами позивача що відсутність таких документів обґрунтована відсутністю необхідності перевезення, розвантаження та зберігання поставленого товару та не може беззаперечно свідчити про нездійснення господарської операції, враховуючи наявність належно оформлених первинних документів. Зокрема, документи, що засвідчують транспортування та відвантаження товарів, а також картки складського обліку, не є обов`язковими при передачі права власності на товари за договорами купівлі - продажу чи поставки, а отже їх відсутність не може бути доказом безтоварності господарських операцій, проведених з контрагентами.

Так, основною підставою для висновків відповідача стала інформація про наявність досудового слідства відносно посадової особи контрагента ТОВ «Євроенергобуд», ТОВ «Снабком», а також відносно третіх осіб, щодо яких досудовим слідством перевіряється діяльність з контрагентами позивача: ТОВ «НВО «Етна», ТОВ «Передові торгівельні технології».

Разом з тим, суд критично сприймає вказані доводи контролюючого органу, з огляду на таке.

У процесах досудового слідства, на які посилається відповідач, перевіряються дії контрагентів чи взаємовідносини третіх осіб з контрагентами, які за часом їх вчинення відрізняються від часу здійснення позивачем операцій з такими контрагентами, а тому встановлені у цих кримінальних провадженнях відомості (які за часом здійснені значно пізніше операцій з позивачем) не можуть впливати на оцінку господарської діяльності позивача. Крім того, відсутній та не встановлений у встановленому законом порядку причинно- наслідковий зв`язок між тими відомостями щодо контрагентів, що зазначені в матеріалах кримінальних проваджень та операціями ТОВ «Бі Мобаіл» з цими контрагентами.

Більше того, дані оперативно-розшукових заходів та досудового розслідування, в рамках кримінальних справ, на які посилається відповідач, є проміжними та остаточно не підтвердженими фактами. Вказані відповідачем дані є лише відомостями які підлягають доказуванню та які можуть бути остаточно встановлені тільки після їх закріплення належним процесуальним шляхом, зокрема після перевірки судовим слідством, та винесення вироку у кримінальній справі. В розумінні кримінального процесуального законодавства України, належними засобами, які підтверджують юридичні факти, є, зокрема, відповідні судові рішення, що набрали законної сили, про наявність яких в Акті не згадується.

Підсумовуючи вище викладене, суд зазначає, що сам факт наявності кримінальних справ та перевірок відносно діяльності контрагентів, можливі порушення яких не співвідноситься по часу з операціями, які здійснювались між ними та ТОВ «Бі Мобаіл», не є належною підставою для висновків про нереальність такої господарської операції. Відтак, отримана у ході досудового слідства інформація щодо контрагентів не може, ані за часом, ані за встановленими відомостями, слугувати належним підтвердженням тих фактів порушень, про які зазначено відповідачем.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 27.01.2016 по справі №4842/11/2670, « за умови невстановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно позбавив позивача права на формування податкового кредиту та витрат підприємства через недотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Зазначені відповідачем в акті перевірки обставини стосуються лише господарської діяльності контрагентів позивача, яка жодним чином не пов`язана з операціями, що були об`єктом перевірки.

Податкове законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від додержання податкової дисципліни і стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Відтак, взаємовідносини контрагентів позивача з іншими суб`єктами господарювання та можлива їх незаконна діяльність не мають безпосереднього впливу на факт реальності господарських операцій, вчинених ними з ТОВ «Бі Мобаіл».

Якщо контрагент неналежним чином виконує свої податкові зобов`язання, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо такого контрагенту. Зазначена обставина не може бути належною підставою для позбавлення добросовісного платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість, адже відповідальність стосується кожного окремого платника податків.

ТОВ «Бі Мобаіл» не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками та контрагентами правил оподаткування і ТОВ «Бі Мобаіл» не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Згідно з частиною 2 ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 наголосив на індивідуальній юридичній відповідальності за податкові правопорушення. У рішенні наводяться висновки про те, що позбавлення податковим органом права платників податків податку на додану вартість на податковий кредит, бюджетне відшкодування з причини виявлення зловживань з боку їхніх постачальників є порушенням статті 1 Протоколу до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Адже немає доказів залучення платника податку на додану вартість до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування, чи доказів того, що йому було відомо/повинно бути відомо/ про таку діяльність його постачальників. В цьому випадку не дотримується принцип пропорційності, тобто справедливого балансу між вимогами публічного інтересу та захистом прав приватних осіб, у реалізації яких здійснюється втручання держави. В п. 71 вказаного рішення зазначено, що «... компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності»

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 31.01.2011 у справі № 21-47а10 (№ в ЄДРСРУ 14222198) , відповідно до якої чинне законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства його контрагентом.

Враховуючи презумпцію правомірності рішень платника податків (п. 4.1.4 Податкового Кодексу Ураїни), відповідачем не наведено доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої ТОВ «Бі Мобаіл» податкової звітності.

Керуючись нормами статей 198, 201 Податкового кодексу України право на формування податкового кредиту виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: - фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; - документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду (в залежності від характеру певних операцій) та які містять інформацію про зміст та обсяг операції, підписані уповноваженими особами; - придбання товарів/послуг з метою їх використання в господарській діяльності; - наявності розумних економічних причин (ділової мети) для здійснення господарських операцій; - наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); - наявності у покупця податкової накладної, яка відповідає вимогам статті 201 Податкового кодексу України та підписана уповноваженою особою.

Позивач виконав усі передбачені законом умови щодо включення сум податку, сплачених ним в ціні придбаних товарів (робіт, послуг), до складу податкового кредиту, має всі необхідні належним чином оформлені первинні документи по операціях з контрагентами, отримані товари та послуги використовуються в процесі здійснення господарської діяльності, придбані товари обліковуються на балансі, що свідчить про реальність господарських операцій та відсутність порушень з боку ТОВ «Бі Мобаіл» податкового законодавства. Особливе значення має те, що на момент здійснення операцій, що перевірялись відповідачем, всі контрагенти були зареєстровані та перебували в стані платників податку на додану вартість, що надає право таким платникам видавати податкові накладні, які є підставою для формування податкового кредиту.

З огляду на приписи податкового законодавства, включення ТОВ «Бі Мобаіл» до податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплаченої у ціні отриманого товару (послуг) на підставі податкових накладних, оформлених у відповідності до вимог законодавства, свідчить про правомірність формування податкового кредиту спірного періоду.

Натомість, відповідачем не наведено жодних доводів та не надано будь-яких доказів, які б могли свідчити про наявність обставин, що виключають обґрунтованість включення до складу податкового кредиту спірної суми податку по господарським операціям із зазначеними контрагентами.

Висновки відповідача, які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, про неправомірність формування податкового кредиту ґрунтуються на підставі лише тих даних, які містяться в інформаційних базах відносно контрагентів, без врахування первинних та інших документів, що підтверджують фактичне здійснення операцій із зазначеними контрагентами та вивчення обставин правовідносин.

Таким чином, зазначені відповідачем обставини та факти, що стосуються контрагентів ТОВ «Бі Мобаіл» не можуть бути правомірною підставою оскаржуваних рішень.

Відповідачем не зазначено будь-яких доказів які спростовували б достовірність та дійсність відомостей, що містяться у документах податкового обліку ТОВ «Бі Мобаіл», свідчили б про їх невідповідність вимогам, встановлених законом, чи підтверджували б нереальність операцій з контрагентами, а тому рішення відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України: з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного, Акт перевірки від 19.07.2017 № 22394/10/26-15-14-02-04 в частині висновків на підставі яких прийняті податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 24 липня 2017 року № , № , є необґрунтовані та такі, що суперечить законодавству та виходять за межі повноважень контролюючого органу, встановлених Податковим кодексом України та іншими законами України тому підлягають скасуванню як незаконні.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії-); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Мобаіл» задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 24 липня 2017 року № , яким збільшено ТОВ «Бі Мобаіл» суму грошового зобов`язання за податком на прибуток на суму 195 496,75 грн. (181 567,0 грн. за податковим зобов`язанням та 13 929,75 грн. за штрафними санкціями);

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 24 липня 2017 року № , яким збільшено ТОВ «Бі Мобаіл» суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на суму 215 925,00 грн. (172 740,0 грн. за податковим зобов`язанням та 43 185,0 грн. за штрафними санкціями).

Судові витрати в сумі 6171,33 грн стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Мобаіл» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Мобаіл» (04073, місто Київ, ВУЛИЦЯ КУРЕНІВСЬКА, будинок 21 А , )

Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, )

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Р.О. Арсірій