Справа № 200/10119/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 листопада 2020 р. Справа №200/10119/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Голуб В.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, Держави Україна (представник- Міністерство юстиції України), третя особа- Держави Україна (представник- Державна казначейська служба України) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, Держави Україна (представник- Міністерство юстиції України), третя особа- Держави Україна (представник- Державна казначейська служба України) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості та моральної шкоди.

Одночасно із позовною заявою представник позивача заявив до суду клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

З метою забезпечення ОСОБА_1 доступу до правосуддя суд вважає за необхідне відстрочити позивачу сплату судового збору, з огляду на те, що представником позивача не доведено вкрай тяжкого матеріального становища ОСОБА_1 .

Крім того, представником позивача заявлено до суду клопотання про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, розглядаючи яке суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 цієї статті якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Частиною 1 ст. 121 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При вирішенні питання щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду суд виходить з того, що встановлення у процесуальному законодавстві певного строку звернення до суду має на меті, перш за все, полегшення надання учасниками адміністративного процесу доказів, підвищення їх достовірності, що тим самим, сприяє встановленню судом істини.

Право особи на судовий захист гарантовано Конституцією України (ст. 55), а тому має більш пріоритетне значення під час здійснення правосуддя, зокрема, вирішення судом питання надання можливості його реалізації особі, якій воно надано.

Суд вважає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму. Занадто суворе тлумачення процесуальної норми щодо строку звернення до суду може за певних умов створити перешкоду у зверненні особи до суду за захистом порушеного права.

Враховуючи значимість спору для позивача, суд дійшов висновку про можливість поновлення строку звернення ОСОБА_1 до суду із даним позовом.

Водночас, відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що приписами ч.4 ст.46 КАС України визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

В свою чергу, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З позовних вимог у цій справі вбачається, що позивач просить стягнути нараховану, але фактично не виплачену пенсію.

Тобто відповідачем у даній справі має бути ПФУ - як суб`єкт владних повноважень, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, тобто уповноважений здійснювати нарахування і виплату пенсії позивачу. Тобто між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій з приводу нарахування та виплати пенсії позивачу.

В свою чергу, якщо позовні вимоги пов`язані з відшкодуванням шкоди та заявлені без вимоги вирішити публічно-правовий спір, то такий спір необхідно розглядати за правилами цивільного судочинства.

Даний правовий висновок узгоджується із позицією, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 березня 2020 року у справі № 757/63985/16 (провадження № 14-556цс19).

Крім того, представник позивача помилково зауважив, що моральна шкода має бути відшкодована ОСОБА_1 за рахунок держави в особі Державної казначейської служби, а не відповідача як органу виконавчої влади. Суд зауважує, що відшкодування має здійснюватися відповідачем як органом державної влади (в контексті спірних правовідносин - органом Пенсійного фонду), що виступає представником держави під час виконання ним владних управлінських функцій.

Вказане узгоджується із правовим висновком, що виклавдений у Постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі № 818/607/17 (адміністративне провадження № К/9901/17533/18).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав (п. 43 постанови).

Крім того, статтею 42 КАС України передбачено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Суд зазначає, що інститут третьої особи спрямований на створення умов для захисту прав, свобод та інтересів такої особи, які можуть бути порушені при вирішенні спору між позивачем і відповідачем за відсутності третьої особи. Участь третьої особи сприяє всебічному розгляду справи, зібранню більшої кількості доказів, правильному вирішенню справи, запобігає ситуації, коли у справах з одних правовідносин ухвалюються протилежні за змістом рішення.

Водночас, ст. 49 КАС України передбачає існування двох різновидів третіх осіб. Так, це треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору та треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть брати участь у справі як на стороні позивача, так і на стороні відповідача.

Водночас, в порушення вказаних норм, позивачем не конкретизовано вид учасника справи - третьої особи.

Судом встановлено невідповідність даної позовної заяви вимогам ст. 161 КАС України.

Згідно статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2,4,160-161,169,171 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору - задовольнити частково.

Відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі.

Клопотання представника позивача про поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду із даним адміністративним позовом та поновити пропущений строк звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області, Держави Україна (представник- Міністерство юстиції України), третя особа- Держави Україна (представник- Державна казначейська служба України) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості та моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви.

У разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, вона повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.А. Голуб