Справа № 120/5686/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

м. Вінниця

04 листопада 2020 р. Справа № 120/5686/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 26.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позовної заяви, окрім іншого, шляхом надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

29.10.2020 представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. В поданому клопотанні представник позивача зазначив, що дійсно 18.06.2020 ОСОБА_1 отримав від відповідача роз`яснення щодо неможливості отримання ним компенсації за неотримане речове майно. Однак, позивач мав надію вирішити даний спір мирним шляхом, і чекав вирішення питання. Представник позивача також зазначив, що мали місце усні звернення до відповідача. Лише після того, як відповідачем було остаточно відмовлено у виплаті такої компенсації, в липні 2020 року позивач звернувся до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги. Наказом Центру БВПД №570/02-04 від 30.07.2020 для надання правової допомоги призначено адвоката Огородника О.М., а 04.08.2020 видано відповідне доручення. 14.08.2020 представником позивача було направлено адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 про надання інформації та копій документів, який був проігнорований відповідачем. Крім того, представник позивача також зазначив, що у зв`язку із карантином, запровадженим на території України, не було змоги звернутись до суду із позовом.

Ознайомившись із мотивами, наведеними представником позивача у клопотанні про поновлення строків звернення до суду, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 КАС України).

В даному ж випадку, предметом даного позову є вимоги позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати йому компенсації вартості за не отримане речове майно, яке не входить до структури заробітної плати.

Із наведеного слідує, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, зокрема, невиплати позивачу в зв`язку із звільненням його із військової служби компенсації за речове майно, право на яку він здобув під час проходження публічної служби, а тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04 грудня 2019 року у справі №815/2681/17, у постанові від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19.

Таким чином, у даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

В даному ж випадку, як слідує із матеріалів позовної заяви, позивача звільнено зі служби та виключено зі списків особового складу військової частини з 18.06.2020 на підставі наказу №174 від 18.06.2020.

При цьому, того ж дня позивачу роз`яснено про відсутність підстав для виплати йому компенсації за не отримане речове майно, що підтверджується долученим до позовної заяви роз`ясненням, із відміткою про ознайомлення із ним ОСОБА_1 саме 18.06.2020.
Разом із тим, до суду з цим позовом позивач звернувся лише 13.10.2020, тобто більш як через три місяці після відмови відповідача у виплаті йому компенсації за невикористане речове майно.

При цьому, саме із датою виключення позивача зі списків особового складу військової частини (18.06.2020) слід пов`язувати початок перебігу місячного строку звернення до суду з даним позовом, адже саме цього дня позивачу роз`яснено про відсутність у нього підстав для отримання відповідної компенсації.

В той же час, суд критично оцінює посилання представника позивача на те, що позивач мав надію вирішити даний спір мирним шляхом, адже жодних доказів звернення до відповідача з приводу вирішення даного питання в позасудовому порядку, матеріали позовної заяви не містять.

Окрім того, дані посилання представника позивача жодним чином не свідчать про те, що позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутися в суд за захистом порушених, на його думку, прав чи законних інтересів саме з 18.06.2020, тобто з дня коли йому роз`яснено про відсутність підстав для виплати відповідної компенсації.

Із матеріалів позовної заяви також не встановлено жодних обставин, які б свідчили про наявність у позивача перешкод своєчасно звернутись до Вінницького місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з метою дотримання місячного строку звернення до суду за захистом порушених, на його думку, прав щодо виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

До того ж, як зазначає представник позивача в клопотанні про поновлення строку звернення до суду, доручення для надання правової допомоги ОСОБА_1 видано 04.08.2020, тоді як до суду дану позовну заяву подано представником позивача лише 13.10.2020.

При цьому, посилання представника позивача на запроваджений на території України карантин, як на обставину, яка унеможливила своєчасне звернення до суду, оцінюються критично, адже у поданому клопотанні представник позивача не зазначає, яким саме чином запроваджений карантин унеможливив своєчасну підготовку позовної заяви та її подання до Вінницького окружного адміністративного суду в строк, визначений положеннями ч. 5 ст. 122 КАС України.

Окрім того, як слідує із матеріалів позовної заяви, запроваджений на території України карантин не був перешкодою для надсилання на адресу відповідача адвокатського запиту від 14.08.2020.

В той же час, із матеріалів позовної заяви судом не встановлено будь-яких інших переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав. в місячний строк з дати його звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Таким чином, ознайомившись із матеріалами позовної заяви, а також із мотивами заявленого представником позивача клопотання про поновлення строку звернення до суду, суд не знаходить підстав для визнання поважними причин пропуску ОСОБА_2 шестимісячного строку звернення до суду з приводу оскарження постанови Державної установи "Вінницька установа виконання покарань (№1)" від 06.10.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (ч. 2 ст. 123 КАС України).

Таким чином, враховуючи вище викладене, а також беручи до уваги те, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, а у клопотанні про поновлення строку звернення ним не наведено жодних обставин на підтвердження поважності причин його пропуску, приходжу до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:
1. В задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду, - відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна