Справа № 200/10022/20-а
Суддя: Бєломєстнов О.Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

02 листопада 2020 р. Справа №200/10022/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бєломєстнов О.Ю., розглянувши у приміщенні суду за адресою: м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1, заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку для подання заяви про виплату пенсійних виплат, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку - шість місяців для подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяви про виплату суми пенсійних виплат, що підлягали виплаті померлому ОСОБА_2 та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Досліджуючи зміст та обґрунтованість заяви та наданих до неї документів, суд дійшов до наступних висновків.

Судовий процес, як правовідносини, що складаються під час здійснення адміністративного судочинства, починається зі звернення до суду.

Формою такого звернення є позовна заява. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч. 1, 2 ст. 160 КАС України).

Разом з тим, всупереч вищевикладених вимог, ОСОБА_1 звернулася до суду не з позовною заявою, а з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про виплату пенсійних виплат, що суперечить приписам ч. 1, 2 ст. 160 КАС України.

Також суд зазначає, що правильне визначення юрисдикції є першочерговим при реалізації права на доступ до суду.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, вимагає визначення юрисдикції судового органу, який вправі здійснювати такий розгляд.

При цьому суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції. Зокрема, у п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 р. у справі «Сокуренко і Стригун проти України» суд вказав, що словосполучення «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 19 КАС України (надалі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах.

Публічно-правовим спором відповідно до п.2 ч. 1 ст. 4 КАС України є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивач просить суд визначити додатковий строк - шість місяців для подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяви про виплату суми пенсійних виплат, що підлягали виплаті померлому ОСОБА_2 та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, направленого 17.03.2020 року за №0500-0304-5/4825 на адресу Восьмої донецької державної нотаріальної контори, на момент смерті у ОСОБА_2 залишились наявні суми недоотриманої пенсії за період з 01.07.2018 року по 31.01.2020 року у розмірі 153681,10 грн., але означені суми не включаються до складу спадщини.

Отже, предметом поданої заяви у даній справі є майнова вимога позивача щодо виплати недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Нормами ст. 1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності -входять до складу спадщини.

Згідно положень ст. 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

При цьому суд зауважує, що норми ст.46 зазначеного Закону не конкурують зі змістом ст.ст.1218, 1247 ЦК України, оскільки лише підтверджують можливість отримання вказаних виплат. При цьому отримання цих коштів повинно відбуватися за вимогами спадкового права зі встановленням всього кола спадкоємців, строків прийняття спадщини, що можливо тільки в порядку цивільного судочинства. Тобто, суд зазначає, що майно, яке залишилося після смерті особи, є спадковим майном, а його отримання носить приватноправовий характер.

Згідно абз.1 ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У такому випадку даний спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку щодо відсутності публічно-правового спору між позивачем та відповідачем та наявності правових підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки вищезазначений спір має приватноправовий характер і не належить до юрисдикції адміністративних судів.

З урахуванням ч. 6 ст. 170 КАС України суд роз`яснює позивачеві, що він має звернутись саме зі складеною у відповідності до ст. 175 ЦПК України позовною заявою в порядку цивільного судочинства до місцевого суду загальної юрисдикції за правилами, встановленими ЦПК України.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» в разі відмови у відкритті провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Оскільки за подання цієї заяви ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., а у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено, позивач має право звернутися до суду з клопотання про повернення цього збору.

Зважаючи на наведене, керуючись статтями 5, 19, 170, 171, 243, 248, 256, 295, 297 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визначення додаткового строку для подання заяви про виплату пенсійних виплат.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом, а також, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасниками справи, які не були присутні в судовому засіданні, ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Бєломєстнов О.Ю.