Справа № 160/1011/20
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 160/1011/20

адміністративне провадження № К/9901/27323/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Яковенка М. М.,

суддів: Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Одеської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі № 160/1011/20 за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Одеської митниці Держмитслужби, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просила:

- визнати бездіяльність Одеської митниці ДФС, яка полягає у не складанні та не направленні в установленому законодавством порядку до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачених сум митних платежів, а саме: 26409,02грн. мита на транспортні засоби та 58099,83грн. податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами, протиправною;

- зобов`язати Одеську митницю ДФС вчинити дії, а саме: скласти та направити в установленому законодавством порядку до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачених сум митних платежів, а саме: 26409,02грн. мита на транспортні засоби та 58099,83грн. податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/1011/20, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи у судовому засіданні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року, адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Одеської митниці ДФС надати висновок про повернення ОСОБА_1 надміру сплачених сум митних платежів, викладену у листі від 05 грудня 2019 року за вих.№ 11135/10/15-70-19-02-08.

Зобов`язано Одеську митницю Держмитслужби повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 листопада 2019 року (вх.№П-4390/ДЗН від 27 листопада 2019 року) про повернення надміру сплачених сум митних платежів відповідно до Порядку повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 18 липня 2017 року № 643 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 року за №976/30844, з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Одеська митниця Держмитслужби 22 жовтня 2020 року звернулася із касаційною скаргою до суду касаційної інстанції на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі № 160/1011/20, у якій скаржник просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частини четвертої цієї статті.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною шостою статті12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності.

Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частини четвертої статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що предметом позову є визнання протиправними та зобов`язати Одеську митницю ДФС вчинити дії, а саме: скласти та направити в установленому законодавством порядку до органу Державної казначейської служби України висновку про повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України надміру сплачених сум митних платежів, а саме: 26409,02грн. мита на транспортні засоби та 58099,83грн. податку на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами.

Випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не вбачається.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частини третьої та четвертої статті 12 та частини четвертої статті 257 КАС України, а також випадки, які б виключали можливість застосування положень частини другої статті 328 КАС України, відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі № 160/1011/20.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов