Справа № 280/3215/20
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 280/3215/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 ( суддя першої інстанції Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/3215/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "В-Версія" до Головного управління ДПС у Запорізькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю В-ВЕРСІЯ до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому позивач просив суд:

визнати протиправними та скасувати рішення комісії ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації: № 1534501/42999389 від 22 квітня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 54 від 31 березня 2020 року, № 1534539/42999389 від 22 квітня 2020 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 59 від 31 березня 2020 року;

зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю В-ВЕРСІЯ № 54 від 31 березня 2020 року, № 59 від 31 березня 2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.06.2020 по справі №280/3215/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1534539/42999389 від 22 квітня 2020 року.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» № 59 від 31.03.2020.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» суму судового збору в розмірі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

09.07.2020 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» адвоката Діордієва Олексія Сергійовича надійшла заява про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить суд винести додаткове рішення, стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області та Державної податкової служби України на користь

Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 року заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» адвоката Діордієва Олексія Сергійовича про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «В-ВЕРСІЯ» про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем та адвокатом Діордієвим Олексієм Сергійовичем складений договір про надання правової допомоги № б/н від 08.06.2020.

Згідно з пунктом 1.1. Договору замовник доручає, а адвокат зобов`язується надати замовнику правову (правничу) допомогу при розгляді в судах загальної юрисдикції всіх інстанцій справ, що стосуються замовника, а також представляти інтереси замовника в усіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від їх підпорядкування, форм власності та галузевої направленості, в органах державної влади та місцевого самоврядування з будь-яких питань, що стосуються замовника.

Відповідно до додатку № 1 до Договору про надання правової допомоги № б/н від 08.06.2020, винагорода адвоката за надання правової допомоги за договором становить 1000,00 грн. за одну години роботи.

Так, адвокатом ОСОБА_1 надані послуги з складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №1554501/42999389 та №10589 від 22.04.2020 року, формування додатків.

Вартість наданих послуг складає 3000 гри.

13.05.2020 року директором ТО В «В-Версія» ОСОБА_2 проведено оплату за правову допомогу (Квитанція до прибуткового касового ордеру № 14 від 13.05.2020) та підписано Акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 08.05.2020.

Таким чином, витрати Позивача на правничу допомогу, надану йому в рамках розгляд) справи 280/3215/20 складають 3 000 (три тисячі) гри. 00 коп.

Однак, задовольняючи частково заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував відмову позивача від частини позовних вимог та прийняття такої відмови судом.

На думку суду першої інстанції, вимоги частини п`ятої статті 134 КАС України будуть дотриманні якщо розмір витрат на професійну правничу допомогу буде становити 1500 грн. 00 коп.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Згідно із ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або Третьою особою.

Згідно з ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Беручи до уваги подані суду докази наявності понесених позивачем судових витрат та враховуючи складність адміністративної справи, суд вважає співрозмірною та достатньою суму, яка підлягає стягненню, в розмірі 1500 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, додаткове судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення.

Керуючись ст. 311, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.07.2020 в адміністративній справі №280/3215/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 жовтня 2020 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва