Справа № 460/2798/20
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2020-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
09 жовтня 2020 р. м. Рівне №460/2798/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дудар О.М., за участю секретаря судового засідання А.М. Юрчук, сторін та інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник Шевчук В.С.,
відповідача: представник Ганов О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про розподіл витрат у адміністративній справі за позовом
доРівненської обласної державної адміністрації
про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,
У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 24.09.2020 позов ОСОБА_1 до Рівненської обласної державної адміністрації задоволено частково:

- стягнуто на користь ОСОБА_1 з Рівненської обласної державної адміністрації середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 123876 (сто двадцять три тисячі вісімсот сімдесят шість) гривень;

- стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Рівненської обласної державної адміністрації, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1251 (одна тисяча двісті п`ятдесят одна) гривня 16 копійок.

29.09.2020 від представника позивача, адвоката Шевчука В.С., надійшла заява про розподіл судових витрат у справі, обгрунтована тим, що під час судового розгляду справи представником позивача було заявлено клопотання про відшкодування витрат на надання правничої допомоги, однак внаслідок неможливості до закінчення судового засідання надати підтверджуючі документи, судом не вирішено дане питання. Понесені позивачем витрати є повністю співмірними зі складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим ним часом, підтверджені належним чином документально, а тому підлягають відшкодуванню.

Ухвалою суду від 02.10.2020 заяву про розподіл судових витрат у справі призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.10.2020.

У судовому засіданні представник позивача заяву про розподіл судових витрат підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти стягнення на користь позивача судових витрат на правничу допомогу.

Розглянувши подану представником позивача заяву, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та докази, подані в обґрунтування понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом не було вирішено питання про судові витрати, заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

Що ж стосується стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, відповідача, суд зазначає наступне.

У силу вимог п.10 ч.3 ст.2 КАС України, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є однією з основних засад адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають сплаті в порядку компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Згідно з ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частини 6, 7 статті 134 КАС України передбачають, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, визначаючи суму, що належать до відшкодування позивачу, необхідно застосовувати критерій реальності витрат на правничу допомогу адвоката (встановлення її дійсності та необхідності), а також критерій розумності розміру цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Саме ці критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи компенсацію судових витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у п.268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (East/West Alliance Limited v. Ukraine) від 23 січня 2014 року (заява № 19336/04) Європейський суд зазначив: "Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999).

Підстави та порядок укладення договору про надання правової допомоги, а також порядок обчислення гонорару врегульовано розділом ІV Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 №5076-VІ (далі Закон №5076-VІ).

Зокрема, ст.30 Закону №5076-VІ передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз наведених норм КАС України та Закону №5076-VІ дозволяє дійти висновку про те, що витрати на професійну правничу допомогу стягуються на користь позивача за умови їх підтвердження:

1)договором про надання правової допомоги;

2)документами щодо фактичного надання такої допомоги з документальним описом послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом;

3)документами, що підтверджують оплату наданих адвокатом послуг.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Шевчуком В.С. надано договір про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 24.10.2019 №19-10/22, укладений між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро "Шевчука Віктора", акт від 24.09.2020 №2/19-10/22 щодо сум гонорару адвокатського бюро за надану правничу допомогу згідно з договором від 24.10.2019 №19-10/22.

Загальна вартість наданих послуг складає 8000,00грн.

З огляду на викладене, з урахуванням складності справи та наданих позивачем доказів понесення витрат на правничу допомогу, суд вважає цілком обґрунтованою вартість послуг адвоката, які є співмірними з наданими адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, відповідно до умов договору про надання правничої допомоги адвокатським бюро від 24.10.2019.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Ухвалити додаткове рішення в адміністративній справі №460/2798/20 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної державної адміністрації про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Рівненської обласної державної адміністрації (майдан Просвіти, буд.1, м.Рівне, 33028, код за ), витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 (вісім тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19 жовтня 2020 року.

Суддя О.М. Дудар