Справа № 520/3069/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 р.Справа № 520/3069/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача: Болотової Е.І.,

представника відповідача: Назаренко-Хамаєвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції Сліденко А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 06.07.20 року по справі № 520/3069/2020

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області

про про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції від 07.02.2020 №5 в частині накладення суворої догани на інспектора взводу № 1 роботи № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Лейтенанта поліції Болотова Ігоря Миколайовича.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про безпідставність прийняття оскаржуваного рішення у зв`язку з відсутністю події вчинення дисциплінарного проступку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 27.10.2020 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 06.08.2010 проходить публічну службу в органах внутрішніх справ, з 07.11.2015 продовжив публічну службу в Національній поліції України, у період з 05.12.2018 по 29.07.2019 обіймав посаду поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління, у період з 29.07.2019 по 02.12.2019 обіймав посаду поліцейського взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління, у вказаний період позивач мав спеціальне звання - старший сержант поліції, з позивач 02.12.2019 призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління, відповідно до наказу Національної поліції України від 28.12.2019 №1595о/с позивач отримав спеціальне звання - лейтенант поліції.

07.02.2020 начальником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції видано наказ №5 про накладення на інспектора взводу № 1 роботи № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

29.09.2019 позивач ніс службу у складі патрульного екіпажу Купол №4102 (надалі - Екіпаж).

29.09.2019 згідно з копією роздавальної відомості №453 від 29.09.2019 позивачем отримано службовий планшет АХ 138 (надалі - Планшет). Доказів передачі Планшету у фізичне користування іншому поліцейському із складу Екіпажу матеріалів справи не містять, судовим розглядом вказана обставина не спростована.

29.09.2019 від гр. ОСОБА_2 (адреса мешкання: АДРЕСА_1 ) до Екіпажу через диспетчера служби « 102» надходило два повідомлення про проведення ремонтних робіт у квартирах АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а саме: об 11:43 хв. (надалі Виклик №1) та о 13:34 хв. (надалі Виклик №2).

Оскільки зміст згаданого повідомлення у сукупності з обставинами конкретної ситуації (порушення тиші за рахунок виконання будівельних робіт у вихідний день) містив формальні ознаки ймовірного вчинення невстановленими особами правопорушення, передбаченого ст.182 КУпАП, то поліцейськими зі складу Екіпажу без жодних майбутніх зауважень з боку будь-яких осіб відпрацьовано Виклик №1.

Судовим розглядом встановлено, що саме позивачем до Планшету об 11:54 год. 29.09.2019 внесено запис про прибуття за Викликом №1, а о 12:43 год. - запис про виконання завдання по відпрацюванню Виклику №1.

Доказів некоректного функціонування Планшету матеріали справи також не містять, судовим розглядом вказана обставина не спростована.

Результати внесених до Планшету даних про вжиті заходи показали, що подія вчинення правопорушення за Викликом №1 не підтвердилась. За відомостями Планшету Екіпажем за Викликом №1 були опитані саме власники квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_4 .

Роздруківкою відомостей Планшету підтверджено, що о 13:34 хв. Екіпажем отримано Виклик №2 з приводу проведення ремонтних робіт за адресою: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .

Відомості Планшету містять запис про прибуття Екіпажу за Викликом №2 о 14:15год. 29.09.2019 за адресою: АДРЕСА_7 і запис про відпрацювання Виклику №2 о 14:20 год.

Результати внесених до Планшету даних про вжиті заходи показали, що подія вчинення правопорушення за Викликом №2 не підтвердилась.

Згідно з роздруківкою трекінгу пересування Екіпажу протягом проміжку часу з 14:17 год. по 14:35год, екіпаж безперервно знаходився поблизу адреси: м. Харків, вул. Роганська, б.5 (а.с.73-75).

30.09.2019 за відомостями гарячої лінії МВС України зареєстрована усна скарга гр. ОСОБА_2 про те, що за Викликом №2 поліцейські не прибували (а.с.40).

30.09.2019 за відомостями гарячої лінії Департаменту патрульної поліції зареєстрована усна скарга гр. ОСОБА_2 про те, що за Викликом №2 поліцейські не прибували. (а.с.41).

30.09.2019 за відомостями гарячої лінії Національної поліції України зареєстрована скарга гр. ОСОБА_2 про те, що за Викликом №2 поліцейські не прибували. (а.с.43).

Копією рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 23.10.2019 підтверджені обставини надходження перелічених вище скарг до Управління (а.с. 46).

24.10.2019 позивачем складено письмовий рапорт про відсутність виявлених правопорушень під час відпрацювання Виклику №1 та Виклику №2 (а.с.58).

У результаті вивчення перелічених вище скарг гр. ОСОБА_2 стосовно неприбуття поліцейських за Викликом №2 начальником Управління 14.11.2019 видано наказ № 266 про призначення службового розслідування тривалістю в один місяць.

Доказів оскарження позивачем наказу від 14.11.19 до суду або посадової (службової) особи поліції вищого рівня матеріали справи не містять.

28.11.2019 відносно позивача складена службова характеристика позитивного змісту (а.с.83).

02.12.2019 позивач призначений на посаду інспектора взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

13.12.2019 посадовою особою Управління видано наказ №292 про продовження терміну службового розслідування на один місяць.

08.01.2020 позивачем у межах службового розслідування надані письмові пояснення, які за змістом та суттю є ідентичними раніше наданим поясненням у рапорті від 24.10.2019.

Згідно наявних в матеріалах справи копій пояснень 25.11.2019 позивачем з власної ініціативи поза межами виконання завдань служби, але у якості посадової особи поліції, отримані пояснення від гр. гр. ОСОБА_4 (мешканця квартири АДРЕСА_8 ) та гр. ОСОБА_5 (мешканки квартири АДРЕСА_9 ) (а.с.81, 81 зворотній бік).

Вказані докази визнані судом як неналежні, оскільки опитані громадяни не були причетні до подій за Викликом №2 (котрий стосувався повідомлення про виконання будівельних робіт у квартирах АДРЕСА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 ), пояснення, отримані заявником із порушенням закону безвідносно до виконання завдань служби (а виключно з метою отримання додаткових доказів правомірності власної поведінки під час несення служби 29.09.2019, що законом не передбачено), стосуються здебільшого загальної характеристики особи гр. ОСОБА_2 .

За результатами проведеного службового розслідування оформлено висновк Дисциплінарної комісії від 10.01.2020 (а.с.85-95) (надалі - Висновок).

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, що саме діяння усього Екіпажу з приводу неприбуття за Викликом №2 кваліфіковано Дисциплінарною комісією у якості дисциплінарного проступку, а саме: порушення вимог п.п.2 п.2.1 розділу ІІ, п.п.1 п.3.1 розділу ІІІ, п.п.10 п.3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського патрульної поліції (затверджена наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018р. №5217; надалі - Посадова інструкція №5217), п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018р. №1026; надалі - Інструкція №1026), п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, п.5 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», п.2 ч.3 ст.1, п.4 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (затверджений законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII; надалі - Дисциплінарний статут).

Зі змісту Висновку встановлено наявність пропозиції Дисциплінарної комісії з приводу застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

07.02.2020 начальником Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з посиланням на Висновок видано наказ №5 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу слугували положення ст.ст.11-14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а також висновки про вчинення дисциплінарного проступку у вигляді неприбуття Екіпажу (до складу якого входив позивач) 29.09.2019 за Викликом №2.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію", завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про Національну поліцію", поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Національну поліцію", поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Поліція не має права відмовити в розгляді або відкласти розгляд звернень стосовно забезпечення прав і свобод людини, юридичних осіб, інтересів суспільства та держави від протиправних посягань з посиланням на вихідний, святковий чи неробочий день або закінчення робочого дня.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (п.1 ч.1 ст.18); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (п.2 ч.1 ст.18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (п.3 ч.1 ст.18).

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів позивача в частині того, що Виклик №2 не вимагав реагування, оскільки не містив ознак скоєння протиправного діяння (бо проведення ремонтних робіт не є порушенням закону), у зв`язку з існуванням, на підставі зазначених вище норм права, у поліцейського обов`язку реагувати на будь-який виклик людини. Вказаний обов`язок поліцейського запроваджений законом і має виконуватись поліцейським незалежно від змісту посадової інструкції та безвідносно до факту доведення змісту посадової інструкції до відома конкретного поліцейського.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на ідентичний за змістом Виклик №1 Екіпаж здійснив належне реагування, чого не було вчинено за Викликом № 2.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі забезпечує дотримання публічним службовцем закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій діяльності.

В кореспонденції з ч. 2 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" інститут присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події.

Тобто, закон прямо покладає на поліцейського обов`язок з реагування як на кримінальні правопорушення або адміністративні правопорушення, так і на події.

З урахуванням вказаного вище, подані гр. ОСОБА_2 скарги та відомості про переміщення (рух) Екіпажу підтверджують обставину неприбуття Екіпажу за Викликом №2.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Статуту, до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, у розумінні ч.1 ст.12 Статуту визнається дисциплінарним проступком.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків ч.2 ст.14 Статуту передбачено проведення службового розслідування, під яким відповідно до ч.1 ст.14 цього ж статуту розуміється діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Судовим розглядом встановлено, що у спірних правовідносинах службове розслідування було призначено та проведено.

Викладені у Висновку доводи Дисциплінарної комісії про вчинення заявником порушення вимог п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, п.5 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" є юридично правильним та фактично підтвердженим.

Порушень у кваліфікації Дисциплінарною комісією діяння, скоєного заявником 29.09.2019 у складі Екіпажу за Викликом №2, судовим розглядом не встановлено.

Посилання Дисциплінарної комісії у даному конкретному випадку на приписи п.1 ч.1 ст.18, п.2 ч.1 ст.18, п.5 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" судовим розглядом визнані вірними і достатніми з урахуванням вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.

Тому положення посадової інструкції, Інструкції №1026 та Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018р. №111; надалі - Інструкція №111) не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки є актами права нижчої юридичної сили та не створюють нових правил поведінки поліцейських порівняно з п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 2 ч. 1 ст. 18, п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Тобто, всі юридичні фактори, які мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Отже, у процедурі дисциплінарного провадження відносно поліцейських законодавець наділив свободою адміністративного розсуду одразу двох учасників, а саме: дисциплінарну комісію та керівника, дискреція кожного з яких є вільною, самостійною і незалежною один від одного (тобто межі дискреції цих суб`єктів дисциплінарного провадження не перетинаються, а вчинені адміністративні волевиявлення не мають безумовно імперативного характеру).

У тексті Висновку Дисциплінарною комісією достатньою мірою викладені доводи з приводу ставлення позивача до служби у спосіб відтворення змісту службової характеристики.

Повноваження керівників поліції з приводу накладення дисциплінарних покарань розмежовані приписами ст. 20 Дисциплінарного статуту, згідно з якою керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських (ч. 3 ст. 20); інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України (ч. 4 ст. 20).

Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 №73 (у редакції наказу від 31.10.2016 №1114) затверджене Положення про Департамент патрульної поліції.

Відповідно до п. 20 розділу V вказаного Положення, керівник Національної поліції України делегував керівнику Департаменту патрульної поліції Національної поліції України право на вирішення питання стосовно притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейських Департаменту.

У подальшому начальник Департаменту видав наказ №4621 від 11.10.2018, яким делегував начальникам управлінь патрульної поліції в областях Департаменту право застосування за результатами службових розслідувань дисциплінарні стягнення у вигляді зауваження, догани, суворої догани.

Оскарженим наказом до заявника був застосований захід дисциплінарного покарання у вигляді суворої догани.

З урахуванням відсутності доказів втрати чинності зазначеними вище наказами, дисциплінарне стягнення накладено на позивача повноважною особою поліції - начальником Управління.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що дисциплінарна комісія у даному конкретному випадку обставини діяння поліцейського з`ясувала повно, оцінила вірно, вчинене поліцейським діяння кваліфікувала правильно, норму закону визначила неналежну, зміст норми права витлумачила відповідно до її дійсної суті, а, відтак, забезпечила дотримання процедури притягнення особи до відповідальності.

Дисциплінарною комісією взяті до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом аспекти, які здатні вплинути на міру відповідальності особи, а саме: негативний досвід громадянина України від неприбуття поліцейського за викликом та втрата довіри до належності функціонування поліції у цілому. Наслідки цього проступку є явними та очевидними і не підлягають окремому викладенню у тексті Висновку.

Суб`єкт владних повноважень, начальник Управління, у спірних правовідносинах діяв виключно на реалізацію суджень Висновку Дисциплінарної комісії.

Порушень, недоліків або дефектів у реалізації цим суб`єктом владних повноважень управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності судовим розглядом не встанвоено.

Перевіряючи наведені учасниками справи аргументи змістом належних норм права та приєднаними до справи доказами, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що у ході розгляду справи відповідачем подані докази відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення, оскільки неприбуття поліцейського за викликом громадянина України явно та очевидно утворює склад дисциплінарного проступку навіть за рахунок порушення лише вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, п. 2 ч. 1 ст. 18, п. 5 ч. 1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" безвідносно до будь-яких інших норм права.

З урахуванням вказаного вище, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 року по справі №520/3069/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 03.11.2020 року