Справа № 440/2459/20
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2020-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/2459/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І.,

за участю:

секретаря судового засідання - Дубінчина О.М.,

представника позивача - Нестерової О.В.,

представника відповідача - Лазурович С.С.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гределіс" до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гределіс» /далі - позивач, ТОВ "Гределіс"/ звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області /далі - відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області/ про скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем у заявах по суті тим, що позивач, використовуючи доступні йому ресурси, провів перевірку добросовісності контрагентів і не виявивши обставин, що можуть свідчити про їх недобросовісність уклав та фактично виконав із ними договори.

Відповідач позов не визнав та у заявах по суті посилався на недоведеність ТОВ «Гределіс» правомірності формування фінансового результату та податкового кредиту у 2018-2019 роках по взаємовідносинам з ТОВ «Форест Санрайз», ТОВ «Малард» та ТОВ «Ніка Траст».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі за поданим позовом, а ухвалою цього ж суду від 08 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги заявленого позову, а представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечувала.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гределіс» пройшло передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу юридичної особи, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом - 38896152 та взято на облік як платника податків, зборів (обов`язкових платежів) в Лохвицькій ДПІ Головного управління ДПС у Полтавській області.

Зареєстрованим видом діяльності товариства за КВЕД є, зокрема: 52.10 складське господарство (основний вид діяльності).

У період з 12 лютого 2020 року по 20 лютого 2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гределіс» з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За результатами перевірки складено акт № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року, в якому зафіксовано порушення ТОВ «Гределіс» вимог пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України (зі змінами та доповненнями), в результаті чого занижено суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 400000 грн, у тому числі за лютий 2019 року на суму 300000 грн, за квітень 2019 року на суму 100000грн, завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту в періоді, що перевірявся, на загальну суму 165600 грн, у тому числі - за липень 2018 року; занижено податок на прибуток на суму 509040 грн, в т.ч. за 2018 рік на суму 149040 грн та за 9 міс. 2019 року на суму 360000 грн.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області винесені податкові повідомлення - рішення:

- № від 10 квітня 2020 року, яким збільшено ТОВ «Гределіс`суму грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на 500000,00 грн (в тому числі: за податковим зобов`язанням - 400000,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 100000 грн);

- № від 10 квітня 2020 року, яким зменшено ТОВ «Гределіс`розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 165600,00 грн;

- № від 10 квітня 2020 року, яким збільшено ТОВ «Гределіс`суму грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток приватних підприємств" на 636300,00 грн (в тому числі за податковим зобов`язанням - 509040,00 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 127260,00 грн).

Не погодившись із прийняттям вказаних податкових повідомлень-рішень, ТОВ «Гределіс» звернулося до суду з цим позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість оспорюваних податкових повідомлень-рішень на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з такого.

Правовідносини з приводу справляння податку на прибуток та податку на додану вартість унормовані Податковим кодексом України /далі - ПК України (у відповідних редакціях)/.

Так, згідно з підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до підпункту "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту з податку на додану вартість відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

За правилом пункту 198.2 цієї статті датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 цієї ж статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З такого правового регулювання слідує, що підставою для формування показників податкової звітності є належним чином оформлені первинні документи та інші документи, що пов`язані з обчисленням і сплатою податків і зборів.

Статтею 1 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно з частиною другою статті 3 цього Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Таким чином, правові наслідки у податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції з придбання товарів (послуг), що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах. Господарські операції, які фактично не відбулись, не можуть бути об`єктом оподаткування.

А відтак, документи мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарських операцій. Якщо ж фактичного здійснення господарських операцій не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, передбачених чинним законодавством.

У своїх судових рішеннях Верховний Суд неодноразово вказував, що за відсутності факту придбання товару/послуг наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не є безумовним доказом реальності господарських операцій та не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку.

З огляду на викладене, у справах, пов`язаних з визначенням податкових зобов`язань (зменшенням від`ємного значення податку на додану вартість) внаслідок здійснення платником податків «безтоварних» господарських операцій та/або неналежного оформлення первинних документів, Верховний Суд звертає увагу на необхідність з`ясування судами при розгляді справ можливості реального здійснення сторонами договору господарських операцій, оскільки лише у разі реального вчинення господарських операцій відсутність окремих документів обліку та/або наявність певних недоліків в оформленні первинних документів не тягне за собою понесення податкової відповідальності.

При цьому у постанові від 25 червня 2020 року у справі № 826/1432/16 Верховний Суд зазначив, що "факт відсутності здійснення господарської операції може підтверджуватись неможливістю реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу недостатності фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, відсутність управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій».

А у постанові від 22 жовтня 2019 року у справі № 826/1475/17 Верховний Суд вказав, що "про відсутність факту здійснення господарської операції може свідчити, зокрема те, що результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару в особи, яка ніколи його не продавала тощо). Платнику необхідно застосовувати розумну обережність при укладенні договорів з постачальниками. Адже за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду. Несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності покладаються на особу, якою укладено відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та провадження необґрунтованих виплат. У випадку недобросовісності контрагентів покупець несе ризик своєї бездіяльності не лише по виконанню господарсько-правових зобов`язань, але і в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися пільговим порядком обчислення бази оподаткування у зв`язку з відсутністю належним чином оформлених первинних документів. Верховний Суд наголошує, що платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у правильності оформлення таких документів та у достовірності наведених у цих документах відомостей. В інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин, оскільки втрачає можливість підтвердити податковий кредит в силу відсутності належним чином оформлених первинних документів".

Таким чином, предмет доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, які підтверджують або спростовують реальність здійснення самих господарських операцій, а відтак і обґрунтованість формування витрат та податкового кредиту.

Надаючи оцінку правомірності включення позивачем 828000,00 грн до витрат та 165600,00 грн до податкового кредиту по взаємовідносинам із Товариством з обмеженою відповідальністю «Форест Санрайз»(ідентифікаційний код 40949294), суд виходить з наступного.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ «Гределіс» та ТОВ «Форест Санрайз» було укладено договір поставки №13/07/001 від 11 липня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Форест Санрайз» (продавець/постачальник) зобов`язується передавати у власність ТОВ «Гределіс» (покупець) товар, а саме: кукурудзу українського походження насипом, врожаю 2018 року згідно накладних на поставку партії товару, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати товар у порядку та на умовах, встановлених цим договором. Кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, становить 207 метричних тон +/- 10% з вибором Постачальника. Якість товару повинна відповідати таким показникам: вологість - макс. 14,0%, смітна домішка - макс. 2,0%, зернова домішка - макс. 15,0%, в т.ч.: биті зерна - макс. 5,0%, пошкоджені зерна - макс. 8,0%. Ціна товару за одну метричну тону - 4800 грн 00 коп. разом з ПДВ. Загальна сума Договору визначається як загальна вартість товару, що постачається за цим договором та становить - 993600 грн 00 коп. разом з ПДВ +/- 10%. Продавець зобов`язується передавати покупцеві товар в узгодженій кількості та асортименті в строк з 11 липня 2018 року по 18 липні 2018 року включно з моменту узгодження заявки. Поставка здійснюється на умовах EXW (Інкотермс 2010). Місце поставки товару - склад постачальника за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, с. Тополеве, пров. Василевського, б. 18Б. Продавець разом з товаром зобов`язаний передати наступні документи: сертифікат якості, декларація виробника, видаткова накладна, рахунок - фактура, товарно - транспортна накладна. Покупець зобов`язується здійснити оплату за товар після отримання товару протягом трьох днів з моменту виставлення постачальником рахунку - фактури на оплату товару. Покупець має право затримати оплату за товар, якщо видаткові накладні, податкові накладні або інші товаросупровідні документи не надані продавцем або не відповідають вимогам, які передбачені чинним законодавством України або містять помилки або невідповідність, пропорційно кількості днів, протягом яких помилки або невідповідність будуть виправлені або документи будуть приведені у відповідність до чинного законодавства України і передані покупцю. Продавець гарантує товар, що поставляється, відповідає стандартам якості. ДСТУ, які звичайно пред`являються до товару відповідного виду, не містить генетично модифікованих організмів (ГМО) та підтверджуються супроводжувальними документами відповідно до вимог діючого законодавства України. Поставка товару здійснюється в упаковці, що забезпечує його від будь-яких ушкоджень під час транспортування. Ціна упаковки включена в ціну товару. Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2018 року.

На підтвердження виконання цього договору позивачем під час перевірки надано інспекторам контролюючого органу видаткову накладну №11/07 від 11 липня 2018 року; рахунок №461 від 15 серпня 2018 року, платіжні доручення №571 та №572 від 15 серпня 2018 року, товарно - транспортні накладні в кількості 12 штук, що підтверджується змістом акту перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року та Переліком наданих ТОВ «Гределіс» копій документів.

В подальшому, під час перевірки, позивачем також надано декларацію про походження зерна ТОВ «Форест Санрайз»/а.с. 27 т. 5/.

Відповідно до мотивів контролюючого органу, наведених в акті перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року, предметом договору поставки №13/07/001 від 11 липня 2018 року є кукурудза українського походження насипом, врожаю 2018 року. А декларація щодо преференційного статусу походження кукурудзи, яка видана ТОВ «Форест Санрайз», засвідчує, що кукурудза врожаю 2017 року. Згідно з умовами договору поставки №13/07/001 від 11 липня 2018 року місце поставки товару - склад постачальника за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, с. Тополеве, провулок Василевського, буд. 18Б. Водночас згідно наявної інформації в ІС «Податковий блок» та даних, задекларованих ТОВ «Форест Санрайз» в повідомленні про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність (форма 20-ОПП), у ТОВ «Форест Санрайз» на території Полтавської області та в тому числі у с. Тополеве Гребінківського району, відсутні складські приміщення для зберігання зерна. Крім того, згідно з даними ДП «Держреєстри України» зернові склади за вказаною адресою відсутні. За даними ЄРПН встановлено придбання ТОВ «Форест Санрайз» кукурудзи врожаю 2017 року у ТОВ «Вест Компані Груп» (код 41535149) в березні 2018 року. Згідно Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва у ТОВ «Вест Компані Груп» відсутні основні фонди, а відповідно до повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність (форма 20-ОПП) у 2018 році у товариства відсутні будь-які об`єкти (адміністративні, виробничі), які б дозволяли провадити господарську діяльність. Згідно з даними ДП «Держреєстри України» ТОВ «Вест Компані Груп» не є власником зернових складів. Згідно з даними ЄРПН ТОВ «Вест Компані Груп» придбало кукурудзу у березні 2018 року у ТзОВ «Фаворит» (код 25239995). За результатами аналізу ЄРПН ані протягом 2017 року, ані в подальшому до кінця 2018 року ТОВ «Вест Компані Груп» зерно не придбавало. Основним видом діяльності ТзОВ «Фаворит» було будівництво житлових і нежитлових будівель, проте будь-які об`єкти оподаткування (адміністративні або виробничі), які б дозволяли провадити цю господарську діяльність, у ТзОВ «Фаворит» були відсутні як у власності, так і в користуванні. За даними ЄРПН будь-які послуги, необхідні для провадження господарської діяльності, у тому числі з оренди офісного та складського приміщень, комунальних послуг тощо, ТзОВ «Фаворит» не придбавалися. Також відсутні дані щодо зберігання кукурудзи ТзОВ «Фаворит» (виходячи із фізичних характеристик і обсягу товару), - базуючись на даних ЄРПН та ДП «Держреєстри України». Відповідно до інформації з ЄРПН джерела походження кукурудзи не встановлено. Згідно інформації з ІС «Податковий блок» остання звітність подана ТОВ «Фаворит» за квітень 2018 року та 12 червня 2018 року прийнято рішення про припинення товариства. Придбана у ТОВ «Форест Санрайз» кукурудза транспортувалась згідно з умовами договору поставки силами ТОВ «Гределіс». Так, ТОВ «Гределіс» найняло автомобіль КАМАЗ (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Згідно з договором оренди №08 від 01 січня 2018 року предметом договору виступає КАМАЗ (НОМЕР_1), а причеп-самоскид ( НОМЕР_3 ) передавався ФОП ОСОБА_1 ТОВ «Гределіс» в оренду на підставі додатку №1 до Договору оренди, складеного 02 січня 2018 року. При цьому Акт приймання - передачі КАМАЗу з причепом складено за день - 01 січня 2018 року. Відповідно до наданих ТОВ «Гределіс» свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів орендований КАМАЗ ( НОМЕР_1 ) та причіп-самоскид ( НОМЕР_3 ) фактично належать ОСОБА_2 . Відповідно до статті 799 Цивільного кодексу України договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Нотаріально посвідченого договору оренди КАМАЗу та причепу ТОВ «Гределіс» до перевірки надано не було. У товарно - транспортній накладній №765565 від 12 липня 2018 року, відповідно до якої здійснювалось транспортування кукурудзи, номер посвідчення водія ОСОБА_3 (НОМЕР_7) відрізняється від номера посвідчення, вказаного в інших товарно - транспортних накладних (ІХА 210477).

Після закінчення документальної позапланової перевірки та отримання ТОВ «Гределіс» акту перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року платником податку з метою спростування мотивів контролюючого органу, наведених у вказаному акті, надано до Головного управління ДПС в Полтавській області разом із запереченнями на акт перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року додаткові документи, серед яких надано додаткову угоду № 1 до договору поставки №13/07/001 від 11 липня 2018 року, якою змінено рік врожаю кукурудзи з « 2018» року на « 2017» рік, та додаткову угоду № 1 від 03 січня 2018 року до договору оренди № 08 від 01 січня 2018 року, якою змінено дату складання додатку № 1 до договору оренди № 08 від 01 січня 2018 року з « 02» січня 2018 року на « 01» січня 2018 року.

У запереченнях на акт перевірки ТОВ «Гределіс» зазначило про те, що «ТОВ «Форест Санрайз», як посередник, не зобов`язаний мати орендовані склади, адже самостійно послуги зберігання не надає, а у вартість товару на момент продажу включено вартість його зберігання до дати продажу. Із урахуванням того, що товар відвантажено на користь ТОВ «Гределіс» без будь-яких претензій з боку товарного складу, вартість зберігання до дати відвантаження було сплачено та враховано у вартості товару первинним продавцем цього товару. Помилка в номері посвідчення водія є суто формальною та технічною. ТОВ «Гределіс» зверталося до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 із вимогою про нотаріальне посвідчення договору та отримало відмову із посиланням на те, що стаття 799 ЦК не розповсюджується на фізичних осіб-підприємців.

До таких пояснень та документів товариства суд ставиться критично, адже відповідні доводи були заявлені, а документи надані контролюючому органу лише після ознайомлення із мотивами відповідача, наведеними в акті перевірки.

Аргумент ТОВ «Гределіс» стосовно того, що послуги зберігання ТОВ «Форест Санрайз» не надає та вартість зберігання до дати відвантаження було сплачено та враховано у вартості товару первинним продавцем цього товару, документально не підтверджено, а, навпаки, спростовується тим, що по ланцюгу постачальників джерела походження кукурудзи не встановлено.

Крім того, з матеріалів перевірки вбачається, що «ТОВ «Форест Санрайз» придбало кукурудзу у ТОВ «Вест Компані Груп» в березні 2018 року, а продало кукурудзу ТОВ «Гределіс» - в липні 2018 року, тобто упродовж п`ятьох місяців з березня по липень 2018 року існувала об`єктивна необхідність збереження кукурудзи у належному стані та відповідно до показників якості, зазначених в пункті 2.2 договору поставки №13/07/001 від 11 липня 2018 року. У договорі поставки №13/07/001 від 11 липня 2018 року зазначено, що місцем поставки товару є склад постачальника. Разом з тим, у ТОВ «Форест Санрайз» основні засоби у власності та оренді не перебували, що підтверджується наявною у судовій справі Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна стосовно ТОВ «Форест Санрайз». Також основні засоби відсутні у власності та користуванні й у ТОВ «Вест Компані Груп» та у ТОВ «Фаворит», що підтверджується наявними у судовій справі відповідними Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Посилання позивача на договір складського зберігання № 25-18 від 12 жовтня 2018 року як на підтвердження того, що ТОВ «Форест Санрайз» зобов`язується передати, а ТОВ «Гределіс» зобов`язується прийняти на зберігання зернові врожаю 2018 року, суд відхиляє, оскільки вказаний договір не підтверджує зберігання кукурудзи врожаю 2017 року в період з березня по липень 2018 року.

Також ані під час перевірки, ані по її завершенню, ані в ході судового розгляду справи ТОВ «Гределіс» не надано заявку на кількість та асортимент товару відповідно до пункту 4.1 договору поставки №13/07/001 від 11 липня 2018 року та сертифікат якості кукурудзи, обов`язкова наявність якого передбачена підпунктом 4.1.2 пункту 4.1 вказаного договору поставки.

Наявним у судовій справі листом № 04/04/2020 від 04 квітня 2020 року ФОП ОСОБА_1 повідомив Головне управління ДПС в Полтавській області про те, що 01 січня 2018 року ним було заключено договір оренди № 2 із ОСОБА_2 на оренду автомобілю КАМАЗ 55102, державний номер НОМЕР_1 та причіпу-самоскиду Е марки СЗАП моделі 8527, державний номер НОМЕР_3 та в подальшому цю техніку було передано у тимчасове платне користування ТОВ «Гределіс».

Отже, ФОП ОСОБА_1 визнав, що ним було укладено договір оренди із фізичною особою ОСОБА_2 .

Відповідно до частин першої та другої статті 798 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо.

Згідно з частиною четвертою статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Статтею 799 ЦК України встановлено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним, а відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Недодержання ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору зумовлює нікчемність цього договору в силу частини першої статті 220 ЦК України та його недійсність в силу частини другої статті 215 цього ж Кодексу.

Внаслідок цього всі первинні документи, які складені у зв`язку з укладанням або виконанням договору оренди транспортного засобу, на переконання суду, є також недійсними та не можуть підтверджувати здійснення відповідних господарських операцій.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 13 березня 2018 року у справі № 808/358/17.

В ході судового розгляду справи ФОП ОСОБА_1 надав суду договір позички транспортного засобу від 01 січня 2018 року, чим фактично змінив юридичну підставу користування транспортними засобами (з «оренди» на «позичку») та її правове регулювання (зі «статті 799» на статтю « 828» Цивільного кодексу України, частина четверта якої містить виняток щодо нотаріального посвідчення договору позички наземного самохідного транспортного засобу.

Обставини, на які посилається відповідач в акті перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року, та обставини, які встановлені судом в ході розгляду справи, унеможливлюють висновок суду щодо реальності придбання позивачем товару. При цьому суд врахував позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 804/1752/17, а саме: "встановивши, зокрема відсутність можливості у контрагентів позивача здійснити господарські операції з постачання товарів внаслідок відсутності у них складських приміщень, виробничих потужностей, технічних можливостей, людських ресурсів та кваліфікованого персоналу в необхідній кількості для вчинення задекларованих операцій; не підтвердження факту придбання контрагентами проданого позивачу товару; відсутність можливості дослідити рух продукції по ланцюгу постачання (оскільки відсутні операції щодо придбання постачальниками контрагентів товарів, які поставлялися позивачу), суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій із зазначеними вище контрагентами, є формально складеними, а господарські операції між позивачем та цими підприємствами не є реальними".

Надаючи оцінку правомірності включення позивачем 1500000,00 грн до витрат та 300000,00 грн до податкового кредиту по взаємовідносинам із Товариством з обмеженою відповідальністю «Малард» (ідентифікаційний код 42641438), суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів, а транспортно - експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Види транспортно-експедиторських послуг наведено у статті 8 вказаного Закону, а саме: експедитори за дорученням клієнтів забезпечують оптимальне транспортне обслуговування, а також організовують перевезення вантажів різними видами транспорту територією України та іноземних держав відповідно до договорів (контрактів), згідно з якими сторони мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим та іншими законами України; фрахтують національні, іноземні судна та залучають інші транспортні засоби і забезпечують їх подачу в порти, на залізничні станції, склади, термінали або інші об`єкти для своєчасного відправлення вантажів; здійснюють роботи, пов`язані з прийманням, накопиченням, подрібненням, доробкою, сортуванням, складуванням, зберіганням, перевезенням вантажів; ведуть облік надходження та відправлення вантажів з портів, залізничних станцій, складів, терміналів або інших об`єктів; організовують охорону вантажів під час їх перевезення, перевалки та зберігання; організовують експертизу вантажів; здійснюють оформлення товарно-транспортної документації та її розсилання за належністю; надають в установленому законодавством порядку учасникам транспортно-експедиторської діяльності заявки на відправлення вантажів та наряди на відвантаження; забезпечують виконання комплексу заходів з відправлення вантажів, що надійшли в некондиційному стані, з браком, у пошкодженій, неміцній, нестандартній упаковці або такій, що не відповідає вимогам перевізників; здійснюють страхування вантажів та своєї відповідальності; забезпечують підготовку та додаткове обладнання транспортних засобів і вантажів згідно з вимогами нормативно-правових актів щодо діяльності відповідного виду транспорту; забезпечують оптимізацію руху матеріальних потоків від вантажовідправника до вантажоодержувача з метою досягнення мінімального рівня витрат; здійснюють розрахунки з портами, транспортними організаціями за перевезення, перевалку, зберігання вантажів; оформляють документи та організовують роботи відповідно до митних, карантинних та санітарних вимог; надають підготовлений транспорт, який має додаткове обладнання згідно з вимогами, передбаченими законодавством; надають інші допоміжні та супутні перевезенням транспортно-експедиторські послуги, що передбачені договором транспортного експедирування і не суперечать законодавству.

Відповідно до статті 9 цього ж Закону підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, яких залучали до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади. Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Перевіркою встановлено, що 31 січня 2019 року між ТОВ «Малард» (Експедитор, юридична та фактична адреса: Львівська область, Городоцький р-н, с. Любовичі, ) та ТОВ «Гределіс» (Замовник, юридична адреса: Полтавська область, Лохвицький район, село Лука, вулиця Центральна, 39) укладено договір транспортного експедирування №31/01/2019.

Відповідно до умов вказаного договору Експедитор зобов`язується за плату та за рахунок Клієнта організувати виконання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (зернові та олійні культури та продукти їх переробки) залізничним транспортом (надалі- «Послуги»). Згідно з письмовою заявою Клієнта Експедитор може також надавати додаткові послуги: вивантаження вантажу та здавання вантажоодержувачу; перевірка кількості та стану вантажу, зважуванню вантажів, визначення якості товару, підбір зразків товару, сплата мита, зборів та витрат, покладених на Клієнта, виконання митних формальностей, одержання інших необхідних документів.

Експедитор зобов`язаний:

-представляти інтереси Клієнта у взаємовідносинах з перевізниками, експедиторами, залізницями, митними органами та іншими підприємствами з усіх питань щодо перевезення, завантаження (вивантаження) належного Клієнту вантажу;

- укладати від свого імені в інтересах Клієнта цивільно- правові угоди (перевезення, доручення, підряду, зберігання тощо);

-забезпечувати своєчасне замовлення та організацію подачі рухомого складу (залізничних вагонів) для здійснення завантаження (вивантаження) належного Клієнту вантажу з метою його перевезення в строки та маршрутом, обраним Клієнтом згідно з попередньо погодженою з ним заявкою та інструкцією по заповненню транспортної накладної, що є невід`ємною частиною цього Договору;

-отримувати від Клієнта довіреності, листи на ім`я керівників елеваторів, хлібоприймальних підприємств, комбінатів хлібопродуктів та інших підприємств та оформлювати накази на завантаження (вивантаження) вантажу;

-здійснювати за рахунок коштів Клієнта сплату станційних зборів, залізничних тарифів, митних платежів, лабораторних досліджень вантажу тощо; надати Клієнту реєстр вагонів із зазначенням дати завантаження, номерів залізничних накладних, номерів вагонів із зазначенням ваги та виду вантажу; -- своєчасно надавати Клієнту рахунки для здійснення оплати;

- після закінчення завантаження Експедитор надає Клієнту наступні документи: оригінали рахунків-фактур; податкові накладні; акти виконаних робіт, дублікати або копії сертифікатів; копії залізничних накладних.

Обов`язки Клієнта:

- видавати Експедиторові довіреності та доручення. Доручення на відправлення вантажів повинні бути видані Експедиторові не менш ніж за 5 діб до запланованої дати завантаження (вивантаження). Доручення та рознарядки, що не мають усіх необхідних реквізитів, що забезпечують підготовку приймання вантажу, оформлення перевізних документів, вважаються не отриманими Експедитором, про що останній протягом одного робочого дня інформує Клієнта;

- не пізніше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до початку завантаження надсилати Експедиторові заявку на перевезення вантажу із зазначенням найменування вантажу, пункту завантаження і станції відправлення, об`єму, термінів та початку завантаження, станції призначення, найменування вантажоодержувача, видів супровідної документації, інструкції по заповненню залізничної накладної, інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення та іншу інформацію, необхідну для виконання Експедитором обов`язків, встановлених договором.

- заявки на транспортування вантажу та Інструкції із заповнення залізничних накладних є невід`ємною частиною цього Договору;

- забезпечити Експедитора квотою - дозволом на перевезення експортних вантажів. Підтвердити в АС Месплан заявлені вагони одержувачем на станції призначення і підтвердити подобову електронну заявку (АРМ-планування);

- видати Експедитору належним чином оформлене доручення, складську (кі) квитанції, листи- клопотання на вчинення юридичних дій, передбачених Договором;

- надати Експедитору копію ЗЕД контракту (договору);

- про зміни у плані відвантаження Клієнт зобов`язаний попередити Експедитора не пізніше ніж за 5-ть календарних днів до обумовленої в плані дати відвантаження окремої партії вантажу.

- у разі ненадання Клієнтом документів та необхідної інформації Експедитор має право відкласти виконання своїх обов`язків за цим Договором до надання документів та інформації в повному обсязі без застосування відповідальності;

- завчасно надавати Експедиторові усі документи, необхідні для здійснення останнім завантаження (вивантаження), сертифікації і митного оформлення товару не пізніше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дати завантаження;

-відшкодувати Експедиторові витрати, пов`язані з наданням послуг, що є предметом цього договору та оплатити йому винагороду протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання (в тому числі, факсом) рахунку-фактури від Експедитора.. До початку завантаження забезпечити оплату вартості послуг елеваторів. ХПП та КХП по завантаженню та зберіганню вантажу згідно наданих рахунків.

-протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання рахунку-фактури відшкодувати погоджені з Клієнтом та здійснені в його інтересах додаткові витрати Експедитора, що виникли у останнього при виконанні цього Договору.

Згідно з Додатком №1 від 31 січня 2019 року до Договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року: на виконання умов Договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року сторони домовились, що Експедитор приймає до перевезення вантаж Клієнта на наступних умовах та за наступним тарифом: загальна кількість вантажу - 3032,45т, кількість вагонів 50, сума витрат за 1 тонну перевезення вантажу 496,57 грн; елеватор відвантаження - ТОВ «Чернігівський елеватор».

Згідно з Додатком №2 від 31 січня 2019 року до Договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року: на виконання умов Договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року сторони домовились, що Експедитор приймає до перевезення вантаж Клієнта на наступних умовах та за наступним тарифом: загальна кількість вантажу 700,0т, кількість вагонів 10, сума витрат за 1 тонну перевезення вантажу 288,64 грн. Елеватор відвантаження - ТОВ «ТАК- Агро».

Згідно з Додатком №3 від 31 січня 2019 року до Договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року: на виконання умов Договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року сторони домовились, що Експедитор приймає до перевезення вантаж Клієнта на наступних умовах та за наступним тарифом: загальна кількість вантажу - 297,0т, кількість вагонів 5, сума витрат за 1 тонну перевезення вантажу 316,32 грн, елеватор відвантаження - ТОВ «Чернігівський елеватор».

На підтвердження виконання цього договору ТОВ «Гределіс» під час перевірки надано акти надання послуг № 9 від 28 лютого 2019 року, № 8 від 28 лютого 2019 року, № 7 від 28 лютого 2019 року, а також Звіти за залізничні транспортно - експедиційні послуги до актів №7 від 26 лютого 2019 року, №8 від 28 лютого 2019 року, №9 від 28 лютого 2019 року. Оплата послуг здійснена Замовником в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця згідно платіжних доручень у кількості 10 штук. Також надано залізничні накладні на перевезення вантажу.

Зі змісту положень статті 44 Податкового кодексу України слідує, що при формуванні показників податкової звітності можуть бути враховані лише ті господарські операції, які підтверджені належним чином оформленими первинними документами.

Загальні вимоги до оформлення первинних документів містяться у статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Так, відповідно до частини другої цієї статті первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Хоч вказана норма закону не встановлює конкретного переліку вимог до змісту господарської операції та не вимагає деталізації опису господарської операції у первинному документі, втім відсутність максимальної деталізації господарської операції не дозволяє розкрити в повній мірі зміст господарської операції та дійти однозначного висновку про те, що витрати понесені платником податків саме із вчиненням такої господарської операції та показники податкової звітності сформовані за наслідками цієї господарської операції.

Враховуючи, що акти надання послуг є первинними документами, вони повинні мати всі обов`язкові реквізити, передбачені частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", та наводити конкретний перелік наданих послуг та їх результатів. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 грудня 2018 року у справі № 804/9481/15.

Натомість, в актах надання послуг № 9 від 28 лютого 2019 року, № 8 від 28 лютого 2019 року, № 7 від 28 лютого 2019 року лише зазначено, що виконавцем на підставі договору №31/01-2019 від 31 січня 2019 року надані послуги з організації транспортно-експедиційних послуг.

Отже, досліджені судом акти надання послуг за договором транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року не описують які саме роботи виконані експедитором та які результати надані замовнику, а містять лише загальне найменування послуг без жодної їх деталізації, тобто вказані акти мають знеособлений характер та не містять конкретної інформації щодо переліку наданих послуг та їх результатів.

Необхідність зазначення в актах надання послуг такої інформації набуває особливого та вагомого значення, адже зі змісту звітів за залізничні транспортно - експедиційні послуги, складання яких хоч і не передбачено умовами договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року, неможливо встановити які саме дії вчинив Експедитор на виконання умов вказаного договору. Крім того, за умовами договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року такі роботи як вивантаження вантажу та здавання вантажоодержувачу; перевірка кількості та стану вантажу, зважуванню вантажів, визначення якості товару, підбір зразків товару, сплата мита, зборів та витрат, покладених на Клієнта, виконання митних формальностей, одержання інших необхідних документів є правом Еспедитора, а не його обов`язком, тобто такі роботи могли бути надані Експедитором лише додатково.

Перевіркою встановлено, що в наданих платником податку накладних не значиться ТОВ «Малард», як відправник, грузовідправник. В залізничних накладних, в графі «відправник» значиться - ТОВ «Гределіс» та в графі ким завантажено груз у вагон - грузовідправником (ТОВ «Гределіс»). Крім цього, в залізничних накладних, перевезення по яких було здійснено ТОВ «Гределіс» для ПРАТ «Рамбурс» вказано експедитором - ТОВ «Ніка Транс Логістика». Аналізом даних ЄРПН, ІС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Ніка Транс Логістика» (п.н. 40960674) здійснювало транспортно-експедиторське обслуговування вантажів (ячміню) для ТОВ «Рамбурс». Водночас судовим розглядом встановлено, що між ТОВ «Гределіс» та ПРАТ «Рамбурс» також укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 2/19 від 23 січня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Гределіс» є виконавцем транспортно-експедиційних послуг, а ТОВ «Рамбурс» - замовником цих послуг. Отже, жодних документів, що підтверджують здійснення організації виконання транспортно-експедиційних послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, саме ТОВ «Малард» не надано. Згідно бази даних ЄРПН ТОВ «Малард» не мало відносин з залізницею, не здійснювало придбання залізничних послуг, що унеможливлює надання транспортно-експедиційних послуг для ТОВ «Гределіс».

Порівняльний аналіз умов договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року та документів, оформлених на підтвердження виконання цього договору, свідчить про те, що умови договору не змінювалися, однак при цьому не виконані сторонами договору в повній мірі, зокрема відсутні заявки на транспортування вантажу та Інструкції із заповнення залізничних накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору; доручення, квитанції тощо.

Відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (ф 1-ДФ), від 10 травня 2019 року №), облікова кількість штатних працівників ТОВ «Малард» складає у І кв. 2019 року - 4 особи, з них 3 особи прийнято з 28 лютого 2019 року, тоді як з тексту звітів за залізничні транспортно - експедиційні послуги до актів №7 від 26 лютого 2019 року, №8 від 28 лютого 2019 року, №9 від 28 лютого 2019 року слідує, що накладні на перевезення вантажу почали оформлюватися з 01 лютого 2019 року, тобто виконання послуг з організації транспортного експедирування розпочалося з 01 лютого 2019 року, коли в ТОВ «Малард» працювала лише одна особа. До виконання робіт однією особою суд ставиться критично, адже одна особа фізично не могла забезпечити організацію перевезення одночасно, в один день (наприклад, 16 лютого 2019 року) зі станції відправлення Дочь та зі станції Таганча. А згідно ЄРПН та ЄДРПОУ ТОВ «Малард» не придбавались послуги, необхідні для здійснення господарської діяльності у сфері транспортного експедирування, та основним видом діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля. Крім того, суд ставить під сумнів доцільність укладання ТОВ «Гределіс» (Полтавська область) договору транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року з ТОВ «Малард» (Львівська область), оскільки транспортно-експедиційні послуги за договорами № 2/19 від 23 січня 2019 року з ПАТ «Рамбурс», за договором № 4/01/19 від 24 січня 2019 року з ТОВ «Українська торгівельно-логістична компанія» та за договором№ 3/01/19 з ТОВ «Так-Агро» були вже надані, про що свідчать складені на їх виконання акти надання послуг та звіти за залізничні транспортно-експедиційні послуги.

Також відповідно до фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва за 1 квартал 2019 року, поданого до контролюючого органу 10 травня 2019 року за №, наявної в матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна основні засоби у ТОВ «Малард» відсутні.

Проведеним аналізом даних ІС «Податковий блок», ЄРПН, звітності за формами 1-ДФ, не встановлено придбання ТОВ «Малард» з листопада 2018 року (з моменту реєстрації товариства) по квітень 2019 року послуг аутсорсингу та аутстафінгу, оренди основних засобів.

Згідно листа оперативного управління від 12 липня 2019 року №1856/21.13-05 місцезнаходження ТОВ «Малард» не встановлено.

Остання звітність подана ТОВ «Малард» за квітень 2019 року та згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство знаходиться у стані припинення.

Встановлені судом обставини свідчать про необачне обрання позивачем контрагента та про формальне оформлення первинних документів за договором транспортного експедирування №31/01-2019 від 31 січня 2019 року, а відтак про правомірне понесення позивачем відповідальності у сфері податкових правовідносин внаслідок відображення в податковому обліку відповідних господарських операцій.

Надаючи оцінку правомірності включення позивачем 500000,00 грн до витрат та 100000,00 грн до податкового кредиту по взаємовідносинам із Товариством з обмеженою відповідальністю «Ніка Траст» (ідентифікаційний код 41775269), суд виходить з наступного.

Перевіркою встановлено, що між ТОВ «Гределіс» та ТОВ «Ніка Траст» було укладено Договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №05/03-19 від 05 березня 2019 року, відповідно до якого ТОВ «Гределіс» (адреса: Полтавська область, Лохвицький район, село Лука, вулиця Центральна, 39) виступає замовником, а ТОВ «Ніка Траст» (адреса: Львівська область, місто Львів, вулиця Збиральна, 14) - виконавцем.

1.1. Відповідно до цього договору виконавець зобов`язується виконувати ремонт, технічне обслуговування та шиномонтаж наданих замовником автомобілів, а також поставку запасних частин, а замовник зобов`язується своєчасно сплачувати за виконані роботи та запасні частини на умовах, визначених цим договором.

2.1. Роботи виконуються відповідно до Замовлення - Наряду та Акту виконаних робіт, які підписуються представниками сторін і є невід`ємною частиною цього Договору. В Замовленні - Нарядах та Актах виконаних робіт зазначається перелік виконаних робіт та їх вартість, перелік та вартість використаних запасних частин та допоміжних матеріалів, перелік деталей та матеріалів, наданих для виконання робіт замовником, а також терміни виконання робіт.

2.8. Після закінчення робіт автомобіль видається особі, уповноваженій замовником на отримання автомобіля. Підставою для видачі автомобіля є довіреність.

2.9. Уповноважений на отримання автомобіля з ремонту представник замовника зобов`язаний також прийняти виконані виконавцем роботи з ремонту та технічного обслуговування згідно Замовлення - Наряду та Акту виконаних робіт.

2.10. Гарантійні терміни на виконані роботи зазначаються в Актах виконаних робіт.

3.2. Замовник зобов`язаний:

3.2.1. Своєчасно та в повному обсязі здійснити розрахунок згідно Замовлення - Нарядів;

3.2.2. Прийняти виконані роботи, а також забезпечити вивезення автомобіля з території СТО виконавця не пізніше 3 (трьох) днів з дня отримання повідомлення про закінчення робіт.

4.1. Вартість робіт, запасних частин та матеріалів зазначається в Акті виконаних робіт, що складається виконавцем після проведення ремонту та технічного обслуговування автомобіля і підписується представниками обох сторін.

4.2. Замовник сплачує виконавцю вартість визначених робіт, запасних частин, паливно-мастильних матеріалів протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання акту виконаних робіт та виписки рахунку - фактури.

7.5. Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до « 31» грудня 2019 року.

На підтвердження виконання цього договору позивачем під час перевірки надано інспекторам контролюючого органу замовлення - наряд №05/03/19 від 05 березня 2019 року, рахунок на оплату №НК-33 від 28 березня 2019 року, акт надання послуг №4-1 від 01 квітня 2019 року, платіжне доручення №1185 від 23 травня 2019 року.

Так, відповідно до замовлення - наряду №05/03/19 від 05 березня 2019 року причина звернення ТОВ «Гределіс» до ТОВ «Ніка Траст» - капітальний ремонт, заміна двигуна автомобіля КАМАЗ (VIN 55102, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 1992).

Перелік робіт, які виконуються згідно замовлення - наряду:

1. Ремонт двигуна - заміна (відрегулювання роботи блоків циліндрів, головки циліндрів, кривошипно-шатунного механізму, газорозподільного механізму, приладів мастила і охолодження) - 135530,00 грн (без ПДВ);

2 .Ремонт агрегатів трансмісії (ремонт зчеплення, коробки передач, карданної передачі, ремонт ведучих мостів) -39400,00 грн (без ПДВ);

3 . Ремонт ходової частини (ремонт підвіски, ремонт переднього і заднього мостів, осі рульового приводу, ремонт коліс, маточин) - 33400,00 грн (без ПДВ);

4 . Ремонт та регулювання гальмівної системи (гальмівних механізмів, передніх і задніх гальмівних камер, пневматичної системи) -13200,00 грн (без ПДВ);

5 .Ремонт електрообладнання автомобіля (ремонт і заміна акумуляторних батарей, перевірка і ремонт генератора, стартера) - 87770,00 грн (без ПДВ);

6 .Діагностика стану автомобіля -600,00 грн (без ПДВ);

7 .Ремонт кабіни - 17400,00 грн (без ПДВ);

8 .Ремонт причепа (зварювальні роботи) - 27700,00 грн (без ПДВ);

Всього: 355000,00 грн.

Використані запасні частини (матеріали), що оплачує замовник: двигун КАМАЗ 55102 у кількості 1 шт. за ціною (без ПДВ) -145000,00 грн.

Загалом вартість ремонтних робіт згідно з Замовленням - Нарядом складає 500000 грн, крім того ПДВ - 100000 грн.

Згідно з рахунком на оплату №НК-33 від 28 березня 2019 року вартість ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів становить 500000,00 грн (без ПДВ), сума ПДВ - 100000,00 грн, всього з ПДВ -600000,00 грн.

Відповідно до Акту надання послуг №4-1 від 01 квітня 2019 року представники замовника ТОВ «Гределіс», в особі директора ОСОБА_4 , і виконавця ТОВ «Ніка Траст», в особі директора Щербак Я. М., склали акт про те, що на підставі договору №05/03-19 від 05 березня 2019 року виконавцем були виконані послуги по технічному обслуговуванню та ремонту автотранспортних засобів вартістю 500000,00 грн (без ПДВ), сума ПДВ - 100000,00 грн, всього з ПДВ -600000,00 грн.

Оплату послуг здійснено згідно платіжного доручення №1185 від 23 травня 2019 року на суму 600000,00 грн.

Автомобіль КАМАЗ з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який ремонтувало ТОВ «Ніка Траст», ТОВ «Гределіс» орендувало у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) згідно договору оренди № 08 від 01 січня 2019 року.

Так, між ТОВ «Гределіс» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди №08 від 01 січня 2019 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 виступає орендодавцем, а ТОВ «Гределіс» - орендарем.

Згідно умов цього договору:

1. Орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння КАМАЗ НОМЕР_1 .

2.1. Автомобіль, що орендується, буде використовуватись орендарем для вирішення виробничих потреб підприємства.

3.1. Автомобіль, що орендується, передається орендарю протягом 3-х днів з моменту підписання даного договору.

4.1. Термін оренди складає: з моменту підписання сторонами цього договору до 31 грудня 2019 року з правом пролонгації.

5.1. Орендна плата за користування орендарем одним автомобілем встановлюється в розмірі 3000 грн 00 коп. щомісячно.

5.2. Орендар сплачує орендодавцю орендну плату протягом року.

6.1. Орендодавець за даним договором зобов`язується:

6.2. Надати автомобіль у технічно справному стані.

6.3. Надати орендарю необхідну документацію на автомобіль.

6.4. Самостійно здійснювати обов`язкові платежі для власника автомобіля.

7.1. Орендар зобов`язується:

7.2. Використовувати автомобіль виключно за його цільовим призначенням у відповідності до п.2 даного договору.

7.3. Своєчасно здійснювати орендні платежі.

7.4. Здійснювати за власний рахунок заправлення автомобіля паливно - мастильними матеріалами в період використання автомобілів за даним Договором.

7.5. Здійснювати технічний ремонт автомобіля під час експлуатації.

В подальшому, під час перевірки, позивачем також надано додатки № 1 та № 2 до договору оренди № 08 від 01 січня 2019 року.

Так, згідно з додатком №1 до договору оренди №08 від 01 січня 2019 року, складеним 02 січня 2019 року, орендодавець ФОП ОСОБА_1 і орендар ТОВ «Гределіс» домовились внести зміни в пункт 1 договору оренди, а саме: орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння КАМАЗ НОМЕР_1 та причіп-самоскид Е марки СЗАП модель 8527 (державний номер НОМЕР_3 ).

Передача КАМАЗу та причіпу здійснювалась на підставі акту приймання - передачі до договору оренди №08 від 01 січня 2019 року, який складено 01 січня 2019 року.

Згідно з додатком №2 до договору оренди №08 від 01 січня 2019 року, складеним 04 квітня 2019 року, орендодавець ФОП ОСОБА_1 та орендар ТОВ «Гределіс» домовились внести зміни в пункт 1 договору оренди, а саме: орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове володіння КАМАЗ, державний номер НОМЕР_4 ; КАМАЗ, державний номер НОМЕР_1 та причіп-самоскид Е марки СЗАП, модель 8527, повертає орендодавцеві.

Повернення КАМАЗу та причіпу здійснювалась на підставі акту приймання - передачі до договору оренди №08 від 01 січня 2019 року, який складено 04 квітня 2019 року.

В подальшому, під час перевірки, позивачем надано додаток № 1 до договору оренди № 08 від 01 січня 2018 року та платіжні доручення на сплату орендної плати за користування транспортними засобами - у кількості 4 шт. на загальну суму 72000,00 грн (№468 від 19 червня 2018 року на суму платежу 12000,00 грн, №770 від 04 грудня 2018 року на суму платежу 21000,00 грн, №942 від 22 лютого 2019 року на суму платежу 15000,00 грн, №243 від 24 грудня 2019 року на суму платежу 24000,00 грн) та акт звірки взаєморозрахунків.

Також ТОВ «Гределіс» надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: реєстраційний номер: НОМЕР_1 , рік випуску: 1992, дата реєстрації: 21.07.2009, прізвище, ім`я, по-батькові: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , модель: 55102, тип: вантажний самоскид, номер щасі (кузова, рами): НОМЕР_5 , тип пального: дизельне паливо, колір: сірий та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: реєстраційний номер: НОМЕР_3 , рік випуску: 1990, дата реєстрації: 29.09.2012, прізвище, ім`я, по-батькові: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , марка: СЗАП, модель: 8527, тип: причіп-самоскид Е, номер щасі (кузова, рами): НОМЕР_6 , колір: зелений.

Відповідно до мотивів контролюючого органу, наведених в акті перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року, згідно з пунктом 2.1 договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №05/03-19 від 05 березня 2019 року роботи ТОВ «Ніка Траст» виконуються відповідно до замовлення - наряду та акту виконаних робіт, які є невід`ємною частиною цього договору. За умовами пункту 4.1 вказаного договору в замовленнях - нарядах та актах виконаних робіт необхідно зазначати перелік виконаних робіт та їх вартість, перелік та вартість використаних запасних частин та допоміжних матеріалів, перелік деталей та матеріалів, наданих для виконання робіт замовником, а також терміни виконання робіт та виконавця. Також за умовами договору в актах виконаних робіт зазначаються гарантійні терміни на виконані роботи. Проте в Акті надання послуг №4-1 від 01 квітня 2019 року, відсутня деталізація послуг, передбачена договором, а лише зазначено: «послуги по технічному обслуговуванню та ремонту автотранспортних засобів», не вказана й вартість робіт, матеріалів, запасних частин та гарантійні терміни. Згідно з розділом 3 договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів №05/03-19 від 05 березня 2019 року замовник (ТОВ «Гределіс») зобов`язаний прийняти виконані роботи, а також забезпечити вивезення автомобіля з території СТО виконавця (ТОВ «Ніка Траст») не пізніше 3-х днів з дня отримання повідомлення про закінчення робіт. Натомість, на вимогу ГУ ДПС у Полтавській області (запит про надання копій документів №2 в ході перевірки) ТОВ «Гределіс» не повідомило інформацію про місце отримання послуг по обслуговуванню та ремонту автотранспортного засобу (адресу СТО або інших потужностей). Відповідно до даних ІС «Податковий блок» та реквізитів на первинних документах ТОВ «Ніка Траст» територіально знаходиться у м. Львові. В акті надання послуг №4-1 від 01 квітня 2019 року місце складання не зазначено. Згідно з фінансовою звітністю (останній звіт подано станом на 31 березня 2019 року) у ТОВ «Ніка Траст» відсутні власні основні фонди. Беручи до уваги ту обставину, що ТОВ «Ніка Траст» не подало звітність форми 20-ОПП, то у товариства відсутні також й орендовані основні засоби. Згідно зі звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) за квітень 2019 року штатна чисельність працівників ТОВ «Ніка Траст» складає 1 особу (жінка), що не дозволяє реально провадити декларовану господарську діяльність, враховуючи її характер та спеціалізацію, а також віддаленість СГД один від одного (ТОВ «Гределіс» знаходиться в с. Лука Лохвицького району Полтавської області, а ТОВ «Ніка Траст» - у м. Львові). Крім того, підприємство не придбавало послуг аутсорсингу та аутстафінгу. Основним видом діяльності ТОВ «Ніка Траст» (згідно даних ІС «Податковий блок») є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно - технічним обладнанням. У 2018-2019 роках податковий кредит підприємство формує виключно за рахунок придбання алкогольних напоїв та сигарет (згідно ЄРПН). Тобто придбання будь-яких матеріалів, пов`язаних з ремонтом автотранспортних засобів, та залучення сторонніх організацій або фізичних осіб до здійснення даного виду діяльності, відсутнє. КАМАЗ, ремонт якого здійснювало ТОВ «Ніка Траст», підприємство ТОВ «Гределіс» орендувало у ФОП ОСОБА_1 (договори №08 від 01 січня 2018 року та №08 від 01 січня 2019 року). Розмір орендної плати складає 3000 грн на місяць. Відповідно до вказаного договору орендодавець зобов`язаний надати автомобіль орендарю у технічно справному стані, а орендар зобов`язується здійснювати технічний ремонт автомобіля під час експлуатації. Згідно замовлення - наряду було проведено капітальний ремонт КАМАЗу. Відповідно статті 776 Цивільного кодексу України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом, а капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з Технічним регламентом, затвердженим Постановою КМУ від 03 липня 2013 року №643, ремонт - операції з відновлення справності колісних транспортних засобів, їх складових частин (систем) або відновлення їх ресурсу; ремонт капітальний - операції з відновлення не менш як 80 відсотків ресурсу колісних транспортних засобів, їх базових складових частин (систем). Крім того, під час проведення перевірки на підставі наданих свідоцтв про державну реєстрацію транспортних засобів встановлено, що фактично власником КАМАЗу та причепу є інша фізична особа.

Після закінчення документальної позапланової перевірки та отримання ТОВ «Гределіс» акту перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року платником податку з метою спростування мотивів контролюючого органу, наведених у вказаному акті, надано до Головного управління ДПС в Полтавській області разом із запереченнями на акт перевірки № 239/16-31-05-06-10/38896152 від 27 лютого 2020 року додаткові документи, серед яких надано додаткову угоду № 1 від 03 січня 2018 року до договору оренди № 08 від 01 січня 2018 року; додаткову угоду № 1 від 14 січня 2019 року до договору оренди № 08 від 01 січня 2019 року; листи ОСОБА_2 б/н від 01 січня 2018 року та від 01 січня 2019 року; лист ФОП ОСОБА_1 від 01 березня 2019 року; акт спільного огляду автомобіля від 04 березня 2019 року; договір на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів № 05/03-19 від 05 березня 2019 року; заказ -наряд № 05/03/19 від 05 березня 2019 року; додаткову угоду до договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів № 05/03-19 від 05 березня 2019 року; договір оренди нежитлового приміщення (гаражу) № 0119 від 01 січня 2019 року; акт приймання- передачі до договору оренди нежитлового приміщення (гаражу) № 0119.

У запереченнях на акт перевірки ТОВ «Гределіс» зазначило про те, що додатковою угодою до договору на технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів № 05/03-19 від 05 березня 2019 року визначено місце ремонту, а саме: АДРЕСА_2 , гараж 2. СТО ТОВ «Ніка Траст» знаходиться всього в 12 кілометрах від місця знаходження ТОВ «Гределіс». Крім того, під час підготовки цих заперечень ТОВ «Гределіс» витребувало від ТОВ «Ніка Траст» підтвердження наявності в нього виробничих потужностей за заявленим в договорі місцем надання послуги та отримало копію договору оренди та технічний паспорт на приміщення гаражу, в якому здійснювався ремонт транспортного засобу, що в цілому спростовує сумнів відносно відсутності виробничих потужностей.

Перевіряючи заявлений довід позивача, судом встановлено, що зареєстрованими видами діяльності ТОВ «Ніка Траст» є: 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); 01.50 змішане сільське господарство; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів.

Між ТОВ «Ніка Траст» та ОСОБА_5 укладено договір оренди нежитлового приміщення (гаражу) № 0119 від 01 січня 2019 року.

Згідно з пунктами 1.2 - 1.4 цього договору орендодавець зобов`язується передати орендарю нежилі приміщення гаражу загальною площею 20,2 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 за плату на строк та на умовах, встановлених цим договором. Орендодавець є власником приміщення на підставі технічного паспорту на гараж № 2 від 28 жовтня 2013 року. Інвентаризаційна вартість приміщень становить 8134, 00 грн.

Відповідно до наявної у справі Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у ОСОБА_5 відсутнє право власності на нерухоме майно або інше речове право на таке майно. А технічний паспорт на гараж має довідкову інформацію стосовно об`єкта нерухомого майна (його технічні характеристики) та не є правовстановлюючим документом на гараж, що підтверджує право власності.

Відповідно до пункту 6.1 договору оренди нежитлового приміщення №019 від 01 січня 2019 року розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням становить 5000,00 грн, а річна орендна плата - 60000,00 грн.

Оскільки договір оренди нежитлового приміщення (гаражу) ТОВ «Ніка Траст» було укладено з фізичною особою ОСОБА_5 , то згідно з підпунктом 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України ТОВ «Ніка Траст» виступає податковим агентом фізичної особи та відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПКУ повинно утримувати податок із сум доходу, нарахованого (виплаченого) на користь ОСОБА_5 .

Згідно з підпунктом 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПКУ податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиними платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Взаємовідносини між ТОВ «Ніка Траст» та ОСОБА_5 мали бути відображені у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ).

В єдиному поданому за 2019 рік податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ), за 1 квартал 2019 року ТОВ «Ніка Траст» не відобразило суми нарахованого доходу та утриманого податку по взаємовідносинах із ОСОБА_5 .

Крім того, відповідно до Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Мінфіну від 28.01.2016 №21 (зі змінами), придбання товарів/послуг на митній території України без податку на додану вартість відображаються в декларації з податку на додану вартість по рядку 10.3.

Згідно копії договору оренди нежитлового приміщення та акту приймання-передачі з січня 2019 року ТОВ «Ніка Траст» перебувало у фінансово-господарських взаємовідносинах з ОСОБА_5 . При цьому за весь рік товариством подано лише дві декларації з податку на додану вартість - за березень та квітень 2019 року та в кожній із цих декларацій рядок 10.3 не містить показників.

В ході здійснення перевірки ГУ ДПС у Полтавській області було направлено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Полтавській області.

Згідно отриманої відповіді КАМАЗ з номерним знаком НОМЕР_1 , 29 березня 2019 року було перереєстровано на нового власника (капітальний ремонт проведено відповідно Акту надання послуг №4-1 від 01 квітня 2019 року).

Оскільки встановлені обставини ставлять під сумнів реальність проведення господарських операцій з позивачем, суд погоджується з висновком відповідача про безпідставне заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ «Ніка Траст».

Також суд не може залишити поза увагою і обставини, які встановлені ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 березня 2017 року у справі № 11-сс/796/201/2017 (номер в ЄДРСР 65803597) стосовно самого позивача, ТОВ «Гределіс». Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що «Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000248, внесеному 02 жовтня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 5 ст. 191; ч. ч. 2, 3 ст. 212; ч. 2 ст. 364-1; ч. 2 ст. 205; ч. 4 ст. 220-1; ч. 1 ст. 218-1 КК України 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до інформації ГУ БКОЗ СБ України, ряд юридичних осіб, які причетні до цього кримінального провадження, не мають у власності приміщень для зберігання продукції, транспорту для її перевезення, кількості працівників, яка рахується на підприємствах, що унеможливлює виконання та надання тієї кількості робіт та послуг, що відображається на паперових носіях. Також більшість із цих юридичних осіб мають однакові юридичну адресу та адресу орендованих складських приміщень, реалізація товарів (робіт, послуг) відбувається в той самий день, в який вони були придбані. У подальшому отримані внаслідок протиправної діяльності кошти видаються посадовим особам або представникам підприємств-замовників протиправних послуг. При цьому, з метою уникнення інтересу до діяльності протиправної схеми з боку представників контролюючих та правоохоронних органів, організаторами протиправного фінансового механізму з метою незаконного формування податкового кредиту для підконтрольних ФСГД, за попередньою змовою з службовими особами реально діючих підприємств, у податковій та бухгалтерській звітності відображається за підробленими документами придбання підконтрольними підприємствами товарно-матеріальних цінностей (робіт, послуг). Фактично реалізація ТМЦ (робіт, послуг) здійснюється службовими особами реально діючих підприємств в оптово-роздрібній мережі за готівковий розрахунок по значно завищеній вартості без відображення у податковій та бухгалтерській звітності. Отримані від реалізації невраховані готівкові грошові кошти за відсотково-грошову винагороду від отриманої на банківські рахунки суми передаються представникам «конвертаційного» центру.

Реквізити вказаних підприємств використовуються для проведення операцій різного фінансового змісту, які умовно поділяються на декілька груп.

До другої групи відносяться підприємства - резиденти, реквізити яких використовуються для проведення незаконних фінансово-господарських операцій щодо псевдо імпорту та експорту товарів на замовлення суб`єктів підприємницької діяльності реального сектору економіки та окремих представників інших так званих «конвертаційних центрів», внаслідок чого значні суми безготівкових коштів виводяться в офшорні зони. Зокрема, це ...ТОВ "Гределіс"...".

Підсумовуючи викладене, суд не знаходить фактичних та правових підстав для скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року.

Отже, у задоволенні позову про скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гределіс" (вул. Центральна, буд. 39, с. Лука, Лохвицький район, Полтавська область, 37221, ідентифікаційний код 38896152) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ідентифікаційний код 43142831) про скасування податкових повідомлень-рішень № від 10 квітня 2020 року, № від 10 квітня 2020 року та № від 10 квітня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги у порядку, встановленому статтею 297 з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 02 листопада 2020 року.

Суддя Н.І. Слободянюк