Справа № 757/55507/18-а
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Бортницька В.В.
суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року Справа № 757/55507/18-а

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Степанюка А.Г., Чаку Є.В.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника позивача Кривенди М.В.,

представника відповідача Мазур І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту Державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України,

третя особа, яка не заявляє

самостійні вимоги

на предмет спору: заступник директора Департаменту державної виконавчої

служби Міністерства юстиції України, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби

Клименко Роман Васильовича

про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: заступник директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Клименко Роман Васильовича про скасування постанови від 05.10.2018 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. у справі про адміністративне правопорушення, яка розпочата на підставі протоколу № 5 від 24.09.2018 у виконавчому провадженні № 55583162.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що вимога державного виконавця від 30.08.2018 була адресована ПрАТ «Компанія «Райз», будь-яких відомостей, які б свідчили, що ця вимога адресована ОСОБА_1 не встановлено, тому відсутні підстави вважати, що позивач порушив вимоги частини першої статті 76 Закону України «Про виконавче провадження» та для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 188-13 КУпАП за невиконання вимоги державного виконавця.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій наполягає на правомірності спірної постанови, зазначаючи, що дійсно боржником у виконавчому провадженні № 55583162 є ПрАТ «Компанія «Райз», але позивач є посадовою особою (керівником та генеральним директором) цього товариства, тому саме на нього як керівника покладається відповідальність за невиконання боржником законних вимог державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні.

Крім того, апелянт звертає увагу на те, що в інших справах судовими рішеннями, які набрали законної сили, установлено систематичне невиконання ОСОБА_1 як керівником ПрАТ «Компанія «Райз» вимог державного виконавця.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати і ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 було відкрито апеляційне провадження у даній справі, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на необґрунтованості доводів апелянта та стверджуючи про протиправність накладення на нього спірного штрафу.

При цьому, позивач зазначає, що він не є стороною відповідного виконавчого провадження і вимоги державного виконавця були адресовані не йому, а товариству (боржнику).

Крім того, позивач вважає, що відповідачем було порушено строки притягнення його до відповідальності.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020 витребувано додаткові докази та продовжено строк розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як установлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи,

22.01.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Сіренком С.В. на підставі виконавчого листа № 759/16206/14-ц, виданого 28.12.2017, відкрито виконавче провадження.

Боржником у зазначеному виконавчому провадженні є приватне акціонерне товариство «Компанія «Райз» (далі - ПрАТ «Компанія «Райз»).

30.08.2018 у межах вказаного виконавчого провадження на адресу ПрАТ «Компанія «Райз» направлено вимогу державного виконавця № 55583162/20.1-4/23, в якій зазначено про необхідність протягом трьох робочих днів з дня одержання цієї вимоги подати державному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

24.09.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Сіренком С.В. складено протокол № 5 щодо порушення ОСОБА_1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження» за не виконання вказаної вимоги державного виконавця від 30.08.2018.

Постановою від 05.10.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 1 700,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 188-13 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач, вважаючи зазначену постанову державного виконавця протиправною, а свої права - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини першої статті 76 Закону № 1404-VIII за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 188-13 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних вимог державного виконавця, приватного виконавця щодо усунення порушень законодавства про виконавче провадження, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання недостовірних відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання на вимогу державного виконавця, приватного виконавця декларації про доходи та майно, що подається відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", чи зазначення у такій декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну відомостей, які зазначаються у декларації, неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також неявка без поважних причин за викликом державного виконавця, приватного виконавця.

У статті 14 КУпАП визначено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, невиконання вимог державного виконавця у межах відповідного виконавчого провадження є підставою для притягнення особи, якій вони адресовані, до адміністративної відповідальності.

При цьому, якщо боржником у виконавчому провадженні є юридична особа, то штрафні санкції за вчинення вказаного адміністративного правопорушення можуть бути застосовані до її керівника.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування судом апеляційної інстанції обставин цієї справи, колегія суддів установила, що на час виникнення спірних у цій справі правовідносин позивач був керівником ПрАТ «Компанія «Райз», яке є боржником у відповідному виконавчому провадженні та якому направлялася вимога державного виконавця від 30.08.2018, що ним не виконана.

Разом з тим, саме у зв`язку з невиконанням вказаної вимоги державним виконавцем у відношенні позивача, як керівника ПрАТ «Компанія «Райз» (тобто боржника), складено протокол від 24.09.2018 № 5 про адміністративне правопорушення, копію якого направлено позивачу саме як керівнику вказаного товариства.

Крім того, позивачу як керівнику ПрАТ «Компанія «Райз» було направлено виклик-повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення із зазначенням відповідної дати, часу і місця такого розгляду.

За результатами розгляду вказаної справи відповідачем винесено оскаржувану позивачем постанову, якою його, як керівника ПрАТ «Компанія «Райз», притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 188-13 КУпАП.

Таким чином, повно та всебічно оцінивши наявні у цій справі докази, дослідивши обставини справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується і позивачем не спростовується факт невиконання ПрАТ «Компанія «Райз» вимоги державного виконавця від 30.08.2018.

Отже, відповідачем було правомірно притягнуто позивача як керівника вказаного товариства до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 188-13 КУпАП.

З огляду на викладене, доводи позивача про те, що він не є стороною відповідного виконавчого провадження і вимога державного виконавця була адресована не йому, а товариству (боржнику), судова колегія відхиляє як необґрунтовані.

Твердження позивача щодо порушення відповідачем строку притягнення його до адміністративної відповідальності апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки вказане правопорушення є триваючим і відповідачем дотримано регламентовані статтею 38 КУпАП строки притягнення до відповідальності за його вчинення.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

Отже, судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено обставини справи та порушено норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування. .

Таким чином, апеляційна скарга Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підлягає задоволенню, рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року - скасуванню, а в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року - скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: заступник директора Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Клименко Роман Васильовича про скасування постанови - відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 03.11.2020.

Головуючий суддя

Судді: