Справа № 812/145/18
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 812/145/18

адміністративне провадження № К/9901/21442/20

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гончарової І.А.,

суддів: Васильєвої І.А., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №812/145/18 за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» до Офісу великих платників податків ДПС про скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

25.08.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020.

Ухвалою Верховного Суду від 14.09.2020 касаційну скаргу залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статей 332, 330, 329 Кодексу адміністративного судочинства України та надано 10-денний строк з моменту отримання вказаної ухвали, шляхом наведення інших поважних причини пропуску строку на касаційне оскарження, надання докази на їх підтвердження та зазначення підстав касаційного оскарження.

12.10.2020 на адресу Верховного Суду від Офісу великих платників податків ДПС надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги у справі №812/145/18, відповідач зазначив підстави касаційного оскарження судових рішень та звернувся з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

Зокрема, на обґрунтування клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження заявник вказує, зокрема, на ті підстави, яким вже надавалась оцінка в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, та які були визнані неповажними. А саме на те, що контролюючий був позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги та вже звертався до Верховного Суду з касаційною скаргою, проте ухвалою Суду від 27.04.2020 скаргу повернуто, у зв`язку з тим, що касаційна скарга не містила підстав касаційного оскарження.

Також відповідач зазначив, що з метою оплати судового збору Запорізьким управлінням Офісу ВПП ДПС направлено на адресу юридичної особі - Офісу ВПП ДПС службову записку, проте платіжне доручення не було проведено Управлінням Державної казначейської служби України у Печерському районі м.Києва через об`єктивні причини - поширення COVID-19.

Однак, з матеріалів касаційної скарги вбачається, що платіжне доручення № 458 проведено Управлінням Державної казначейської служби України у Печерському районі м.Києва 22 травня 2020 року, а касаційна скарга подана скаржником до Верховного Суду 21.08.2020, тобто через 3 місяці.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють державний орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 22 травня 2015 року №484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" Кабінет Міністрів України зобов`язаний забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

З часу первинного повернення касаційної скарги (ухвала Верховного Суду від 27.04.2020) до дня подачі вдруге касаційної скарги (21.08.2020) минуло 4 місяця.

Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Судом не встановлено наявність об`єктивних перешкод для реалізації права на оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, що може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З огляду на зазначене, Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на приписи статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи та з метою добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо строку подання касаційної скарги, її форми та змісту для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, які відповідають положенням Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Таким чином, враховуючи те, що наведені Офісом великих платників податків ДПС для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними, а клопотання із зазначенням інших причин на підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження відповідачем не подано, колегія суддів, відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 329, 333 Кодексу адміністративного судочинства України

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДПС про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №812/145/18 відмовити.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2019 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2020 у справі №812/145/18 відмовити.

Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддіІ.А. Гончарова І.А. Васильєва Р.Ф. Ханова