Справа № 826/4919/18     
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 р.м.ОдесаСправа № 826/4919/18
Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В..

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

за участю секретаря Худика С.А.

за участю представника відповідача Левченка С.В.,

за участю представників апелянтів Стародубець М.В., Новак Л.А.,

Мельникової Т.В.

за участю представників третіх осіб Клімко О.О., Бондар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державної авіаційної служби України, Колективного підприємства Будова, Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року по справі за позовом Державної авіаційної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю Навітранс, Колективного підприємства Будова, Державного архітектурно-будівельної інспекції України, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Одеса, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПП ТАУ про зобов`язання виконати рішення, визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дії та скасування рішень, зобов`язання знести самочинне будівництво,-

ВСТАНОВИВ:

Державна авіаційна служба України (далі Позивач) звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Навітранс (далі- Відповідач -1), Колективного підприємства Будова (далі - Відповідач -2), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Відповідач -3), Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради (далі Відповідач -4), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Одеса, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПП ТАУ, в якому просив:

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс та Колективне підприємство БУДОВА виконати рішення Державіаслужби від 13 лютого 2018 року №№88, 90 відповідно;

- визнати протиправною бездіяльність Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва;

- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на будівельні роботи від 01.12.2016 ІУ 81 та скасувати його;

- визнати протиправними дії Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 11.03.2016 року №22, від 30.09.2016 року №169, від 02.11.2016 року №198 та скасувати їх, по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс та Колективне підприємство Будова знести самочинне будівництво за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а, та привести земельну ділянку в попередній стан.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у грудня 2017 року в процесі перевірки приаеродромної території аеродрому Одеса виявлено, зокрема, об`єкт будівництва, що не погоджений з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, за наступною адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а. Зазначений об`єкт будівництва, знаходиться у радіусі 10 км від контрольної точки аеродрому Одеса. Відповідно до п.147 розділу XI Положення, Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Мінінфрастуктури України від 30.11.2012 року №721, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2012 року за №2147/22459, Державіаслужбою не здійснювалось погодження вибору майданчиків для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання, не надавався висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації. Отже, відповідачами видано документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт та містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а без дотримання вимог щодо використання приаеродромної території, що свідчить про очевидні ознаки протиправності таких рішень. Оскаржувані рішення, на переконання позивача, видані без погодження з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації, що свідчить про очевидні ознаки бездіяльності щодо погодження будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а. Таким чином, слід зазначити, що містобудівна документація, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, дозволи на будівельні роботи видані з порушенням норм Повітряного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, Положення та інших нормативно - правових актів. Разом з тим, населення, яке мешкає навколо аеропорту, необхідно розглядати як об`єкт навколишнього природного середовища. Нанесення збитків населенню в результаті авіаційної події являється фактором несприятливого впливу цивільної авіації на навколишнє середовище.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс виконати рішення Державіаслужби від 13 лютого 2018 року №88.

Зобов`язано Колективне підприємство Будова виконати рішення Державіаслужби від 13 лютого 2018 року №90.

Визнано протиправною бездіяльність Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі, Державна авіаційна служба України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на те, що рішення суду винесене без урахування всіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просить рішення суду від 28 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивачем наводяться доводи, аналогічні тим, які містяться в позові та були предметом розгляду судом першої інстанції.

В апеляційній скарзі, Колективне підприємство Будова, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду від 28 лютого 2020 року скасувати в частині задоволення позову, та ухвалити нове рішення в цій частині - про відмову в задоволенні позову. В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що рішення суду про зобов`язання ТОВ "Навітранс" та КП "Будова" виконати рішення Позивача № 88, 90 - відповідно, не грунтується на жодній нормі закону. Крім того, у Державіаслужби відсутні повноваження приймати рішення в порядку ч. 10 ст. 69 ПК України відносно ТОВ "Навітранс" та КП "Будова", зокрема, і тому, що ТОВ "Навітранс" та КП "Будова" взагалі не могли допустити порушення порядку діяльності на приаеродромній території, так як не наділені правами та обов`язками вчиняти дії з погодження з Державіаслужбою місця розташування та висоти об`єкту. Крім того, ТОВ Навітранс не є суб`єктом правовідносин, пов`язаних з будівництвом, що здійснюється за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а, тому задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ТОВ «Навітранс» виконати рішення Державіаслужби від 13.02.2018р. №88 є безпідставним. Апелянт також зазначив про те, що Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вищевказане будівництво дійсно є перешкодою, не надано даних про встановлені Державіаслужбою чи аеропортом висоту та розміщення перешкод. Суд своїм рішенням зобов`язав Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва за умов відсутності законодавчого встановлення відповідних повноважень на вчинення таких дій органами місцевого самоврядування, їх виконавчими органами та способів вчинення таких дій. Крім того, вказав, що будівництво за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а завершено, Держархбудінспекцією видано сертифікат серії IV №43. Позивач не надав документів, які стали підставою проведення позапланової інспекційної перевірки, та документів, які свідчать про дотримання вимог законодавства стосовно проведення перевірки. Відповідно, за умов відсутності зазначених документів, суд першої інстанції не міг надати оцінку допустимості доказів, наданих Позивачем.

В апеляційній скарзі, Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду від 28 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради не здійснює авіаційну діяльність, а отже не може бути суб`єктом контролю з боку позивача. Суб`єктом, який звертається до Державіаслужби за погодженням місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях, є підприємства, які здійснюють відповідне будівництво, а не орган місцевого самоврядування. Жодним нормативно правовим актом, який визначає повноваження позивача, не передбачено повноважень Державіаслужби здійснювати контроль за діяльністю органів місцевого самоврядування та відповідно на звернення до суду з позовними вимогами до органів місцевого самоврядування.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу КП Будова, та Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради, позивач послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в позовній заяві та узгоджуються з висновками, викладеними в рішенні суду першої інстанції в частині задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Державної авіаційної служби України, КП Будова, послався на доводи, ідентичні тим, що викладені в його апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Державною авіаційною службою України відповідно до ст.5 ПК України, Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 року, п.7 Правил сертифікації цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації №796 від 25.10.2005 року прийнято наказ №833 від 02.11.2017 року Про проведення позапланових інспекційних перевірок, яким доручено створити комісію та у листопаді-грудні 2017 року провести позапланові інспекційні перевірки приаеродромних територій ДП Міжнародний аеропорт Львів імені Данила Галицького (м. Львів), КП Міжнародний аеропорт Одеса (м. Одеса), аеродрому Харків (Основа) (м. Харків) та КП Міжнародний аеропорт Запоріжжя (м. Запоріжжя) відповідно до програми, що додається, з метою виявлення порушень вимог щодо погодження будівництва об`єктів на приаеродромних територіях з залученням відповідальних представників підприємств (з/б а.с.189-190, том 1).

На підставі зазначеного наказу Державною авіаційною службою України з метою виявлення порушень вимог щодо погодження будівництва об`єктів на приаеродромній території 14-15 грудня 2017 року проведено позапланову інспекційну перевірку приаеродромної території КП Міжнародний аеропорт Одеса (м.Одеса) за результатом якої 15.12.2017 року складено акт (з/б а.с.190-194, том 1).

Відповідно до акту позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому Одеса КП Міжнародний аеропорт Одеса від 15.12.2017 року, на момент перевірки вказаної території були виявлені об`єкти будівництва, що не погоджені з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, зокрема за адресою: м.Одеса, вул. Новоберегова, 12а, які виконуються Товариством з обмеженою відповідальністю Навітранс та Колективним підприємством Будова (з/б а.с.192).

В зазначеному акті перевірки також вказано, що об`єкти будівництва, в тому числі і об`єкт будівництва за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а, знаходяться у радіусі 10 км від контрольної точки аеродрому Одеса КП Міжнародний аеропорт Одеса, проте, Державіаслужбою не здійснювалось погодження вибору майданчик для проектування, будівництва, розширення, реконструкції і технічного переобладнання, не надавався висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації.

У висновках акту перевірки зазначено, що КП Міжнародний аеропорт Одеса необхідно посилити контроль за станом приаеродромної території, проводити щоквартально обстеження, за результатами яких складати відповідні акти обстеження приаеродоромної території. У випадку виявлення непогоджених з експлуатантом аеродрому об`єктів будівництва та/або діяльності, передбаченої частиною другою ст.69 Повітряного кодексу України невідкладно інформувати Державіаслужбу.

Враховуючи те, що непогоджене будівництво впливає на безпеку польотів, безпеку цивільної авіації, тим самим може створити загрозу життю членів екіпажів повітряних суден та їх пасажирів, а в подальшому, введення в експлуатацію таких об`єктів самочинного будівництва можуть створити загрозу життю та здоров`ю осіб, які в них проживатимуть або перебуватимуть поряд з ними чи у них, а також, може привести до обмеження роботи аеродрому та закриття курсу для виконання польотів, рекомендувати Голові Державіаслужби винести рішення про припинення будівництва за вищевказаними адресами.

На підставі вищезазначеного акту Державіаслужбою 13.02.2018 року прийнято рішення №88 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 ПК України) на приаеродромній території, яким зобов`язано Колективне підприємство Будова припинити будівництво з моменту винесення даного рішення за адресою: м. Одеса, вул.Новоберегова, 12а (а.с.57, том 1).

Також, Державіаслужбою 13.02.2018 року прийнято рішення №90 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 ПК України) на приаеродромній території, яким зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс припинити будівництво з моменту винесення даного рішення за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а (а.с.58, том 1).

У вищезазначених рішеннях вказано, що керівнику юридичної особи або уповноваженій ним особі слід звернутися в десятиденний термін до Державіаслужби для погодження будівництва за вказаною адресою, відповідно до Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Мінінфраструктури України №721 від 30.11.2012 року. У разі невжиття відповідних заходів, Державіаслужба у встановленому законом порядку вживатиме заходів для припинення будівництва та знесення самочинно збудованого об`єкту з компенсацією витрат, пов`язаних з таким знесенням, приведення ділянки у первинний стан.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, рішення Державіаслужби №88 та №90 від 13.02.2018 року не виконанні.

Судом також дослідженні наявні в матеріалах справи містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 11.03.2016 року №22, від 30.09.2016 року №169, від 02.11.2016 року №198 за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а, вул. Новоберегова, 12а-Б, видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради (а.с.31-88, том 2).

Позивач вважає, що невиконання рішень Державіаслужби може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, нанесення збитків населенню в результаті авіаційної події та видача містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, дозволу на будівельні роботи з порушенням норм Повітряного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а свідчить про очевидні ознаки протиправності таких рішень, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов частково, виходив з того, що оскільки відповідачами погодження будівництва об`єкта на земельній ділянці з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою не здійснено, позивачем правомірно прийняті рішення №88, №90 від 13.02.2018 року про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч.2 ст.69 ПК України) на приаеродромній території. ТОВ Навітранс та КП БУДОВА не виконано вимог позивача про припинення будівництва на приаеродромній території, останні не звернулися у встановлений вказаними рішеннями строк до Державіаслужби щодо погодження будівництва за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а. Доказів на спростування зазначеного представниками відповідачів до суду не надано. Тому суд вважав обґрунтованими посилання позивача на створення оскаржуваними діями потенційної небезпеки у зв`язку з чим, позовні вимоги щодо зобов`язання ТОВ Навітранс виконати рішення Державіаслужби №88 від 13.02.2018 року та зобов`язання КП Будова виконати рішення Державіаслужби №90 від 13.02.2018 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, при видачі містобудівних умов і обмежень №22 від 11.03.2016 року, №169 від 30.09.2016 року, №198 від 02.11.2016 року щодо забудови земельної ділянки за зазначеною адресою, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради не було враховано наявність планувальних обмежень, а саме, що відповідна земельна ділянка знаходиться у межах приаеродромної території аеродрому Одеса КП Міжнародний аеропорт Одеса. Згідно наявних в матеріалах справи документів, вказана територія входить до зони радіусом 10 км від контрольної точки аеродрому, і на неї поширюються загальні обмеження ведення господарської діяльності, запровадженні для приаеродромних територій.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України №81 від 01.12.2016 року виданий замовнику ПП ТАУ, генеральному підряднику КП Будова на будівництво розміщення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями загального призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а, є актом індивідуальної дії, який не порушує безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача, а тому вимоги визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на будівельні роботи від 01.12.2016 року ІУ 81 та скасування зазначеного дозволу є передчасними та безпідставними, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Крім того, будівництво за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а завершено, Держархбудінспекцією України видано сертифікат серії ІУ №43, тому містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію, в зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки. Будь яких вимог щодо проведення відповідної перебудови, шляхом зменшення поверховості будинків, позивачем до відповідачів не висувалося, відомості про неможливість здійснення перебудови матеріали справи не містять, тому позовні вимоги знести самочинне будівництво та привести ділянку в попередній стан, є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовної вимоги: зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс та Колективне підприємство Будова виконати рішення Державіаслужби від 13 лютого 2018 року №88, №90 і доводів апелянта ( Відповідача -2) стосовно цієї вимоги, колегія суддів зазначає про таке.

Повітряний кодекс України (далі ПК України) встановлює правові основи діяльності в галузі авіації.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до ч.5 ст.4 ПК України державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації); національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту, визначає пріоритетні напрями та здійснює заходи щодо формування державної політики у сфері авіаційного транспорту та використання повітряного простору України і забезпечує нормативно-правове регулювання відповідно до статті 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.5 ПК уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за такими напрямами: 1) здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, екологічної, економічної та інформаційної безпеки; 2) створення умов для розвитку авіаційної діяльності, повітряних перевезень та їх обслуговування, виконання авіаційних робіт та польотів авіації загального призначення; 3) організація використання повітряного простору України; 4) представництво України в міжнародних організаціях цивільної авіації та у міжнародних відносинах з питань цивільної авіації.

Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 року (далі - Положення №520), Державіаслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Пунктом 3 Положення №520 визначено основні завдання Державіаслужби, якими є: 1) реалізація державної політики у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України; 2) внесення пропозицій Міністрові інфраструктури щодо забезпечення формування державної політики у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України; 3) організація використання повітряного простору України; 4) здійснення державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування.

До основних завдань Державіаслужби належить, зокрема погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації (п.п.7 п.4 Положення №520).

Згідно абз.1 п.3 Положення №520, контрольні та наглядові функції Державіаслужби обмежуються чітко визначеними об`єктами та суб`єктами. Так, об`єктом компетенції позивача є відносини у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України, які покриваються заходами державного контролю та нагляду за безпекою цивільної авіації, нагляду за забезпеченням аеронавігаційного обслуговування, а також засобами реагування на виявлені порушення.

Суб`єктами контролю визначено юридичних та фізичних осіб, які здійснюють авіаційну діяльність та експлуатанти аеродромів.

Повітряним кодексом України та Положенням №520 визначено об`єкти та суб`єкти, на яких розповсюджується компетенція позивача.

Державіаслужба відповідно до покладених на неї завдань, крім іншого, 4) забезпечує розроблення державної стратегії, програм розвитку цивільної авіації та використання повітряного простору України; 9) здійснює нагляд та контроль за дотриманням суб`єктами авіаційної діяльності вимог законодавства, авіаційних правил України, зокрема шляхом проведення планових і позапланових перевірок, аудитів та інспектувань, а також ситуаційних експериментів, випробувань, оглядів, спостережень; 30) погоджує місця розташування, висоту об`єктів на приаеродромних територіях з урахуванням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації; 40) організовує та контролює у межах повноважень, передбачених законом, суб`єктів авіаційної діяльності та експлуатантів аеропортів щодо дотримання авіаційних правил України в частині забезпечення екологічної безпеки цивільної авіації (п.п.4, 30, 40 п.4 Положенням №520).

Положеннями ч.1-5 ст.69 ПК України визначено, що будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.

На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності, належать: 1) будівництво, вибухові роботи; 2) діяльність, що сприяє скупченню птахів; 3) установлення радіовипромінювальних пристроїв; 4) роботи, пов`язані з використанням лазерних пристроїв, що можуть випромінювати у повітряний простір; 5) роботи, пов`язані із запуском ракет, метеорологічних радіозондів та куль-пілотів; 6) діяльність, пов`язана з польотами літальних апаратів, з викидами диму та газів, що можуть погіршувати видимість у районі аеродрому; 7) будівництво високовольтних повітряних ліній, висадка та вирощування дерев або зелених насаджень.

Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Інформація про розміри приаеродромної території доводиться експлуатантом аеродрому або постійного злітно-посадкового майданчика чи уповноваженою ним особою до відома відповідних органів місцевого самоврядування, на території здійснення повноважень яких знаходиться земельна ділянка, яка повністю чи частково належить до приаеродромної території. Розмір приаеродромної території залежить від розмірів аеродрому та визначається авіаційними правилами України.

Для запобігання порушенню умов погодження, незаконному будівництву, експлуатант аеродрому повинен здійснювати контроль за станом приаеродромної території.

Частиною 2 ст.72 Земельного кодексу України також визначено, що на приаеродромній території відповідно до закону запроваджується особливий режим використання земель.

Відповідно до п.84 ст.1 ПК України приаеродромна територія - обмежена регламентованими розмірами місцевість навколо зареєстрованого згідно із встановленим порядком аеродрому (вертодрому) або постійного злітно-посадкового майданчика, до якої встановлені спеціальні вимоги щодо розташування різних об`єктів, а їх висота контролюється з урахуванням умов безпеки маневрування, зльоту та заходу на посадку повітряних суден.

Порядок розгляду та надання Державіаслужбою України погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації відповідно до Повітряного кодексу України передбачений Порядком погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації від 30.11.2012 року № 721 (далі Порядок № 721)

Згідно з п.1.2, п.2.1, п.3.4 Порядку №721 погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, здійснює Державіаслужба України з урахуванням висновку експлуатанта аеродрому (вертодрому) щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, з умовами, що забезпечують необхідний рівень безпеки польотів у районі аеродрому та на приаеродромних територіях (далі - Висновок експлуатанта), форма якого наведена в додатку 2 до цього Порядку, а також висновку провайдера аеронавігаційного обслуговування щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (далі - Висновок провайдера), форма якого наведена в додатку 3 до цього Порядку, які повинні бути отримані заявником.

Державіаслужба України розглядає матеріали, проводить оцінку розміщення об`єктів, що проектуються з урахуванням Висновку експлуатанта, Висновку провайдера, та надає висновок щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 4 до цього Порядку), або готує обґрунтовану відмову у наданні погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації (додаток 5 до цього Порядку).

Згідно ч.10 ст. 69 ПК України, органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

З урахуванням вищенаведених норм законодавства вбачається, що Державіаслужба є уповноваженим органом з питань цивільної авіації, до повноважень якого належить погодження місця розташування, висоти об`єктів на приаеродромних територіях з урахуваням умов впливу авіаційного шуму і емісій авіаційних двигунів та об`єктів, які можуть вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації. За рішенням Державіаслужби органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані припинити будівництво до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі №810/3046/17 зазначено, що аналіз положень ст.69 Повітряного кодексу України у взаємозв`язку з нормами Положення №520 та Порядку №721, дає підстави для висновку, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.

При цьому, Державіаслужба діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, Державіаслужба наділена контролюючими функціями, приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, що свідчить про публічно-правовий характер дій позивача.

Крім того, Державіаслужба, відповідно до Положення №520 є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації, а ст. 28 Закону України від 17.03.2011 р. № 3166-VI Про центральні органи виконавчої влади, який визначає організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України, закріплює право міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів звертатися до суду, якщо це необхідно для здійснення їхніх повноважень у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Як вбачається з матеріалі, справи Аеродром Одеса отримав сертифікат від Державної авіаційної служби України №АП 15-01 на відповідність вимогам законодавства України про цивільну авіацію і придатний до експлуатації повітряних суден, дата введення в дію 01.08.2016 року, термін дії до 01.08.2019 року, (а.с.54-56, том 1).

З сертифікату та додатку до нього також вбачається, що аеропорт знаходиться на відстані 7,5 км на південний захід від центру м. Одеси, клас аеродрому В, власником та експлуатантом аеродрому, відповідно до інформації, яка зазначена в сертифікаті, є Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Одеса та у відповідності до Правил сертифікації цивільних аеродромів України, затверджених наказом Державіаслужби №796 від 25.10.2005 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2005 року за №1357/11637, цей аеродром за класом має приаеродромну територію в радіусі 50 км від контрольної точки.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.4 ПК України, Україна як держава, що приєдналася до Конвенції про міжнародну цивільну авіацію, несе відповідальність за виконання міжнародних зобов`язань, що випливають із цієї Конвенції, та за гарантії і створення умов безпеки для суспільства, захисту інтересів під час провадження діяльності в галузі цивільної авіації та використання повітряного простору України.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України полягає у формуванні державної політики та стратегії розвитку, визначенні завдань, функцій, умов діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України, застосуванні заходів безпеки авіації, прийнятті загальнообов`язкових авіаційних правил України, у здійсненні державного контролю за їх виконанням та встановленні відповідальності за їх порушення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.5 ПК України, уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за одним з таких напрямів як здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, екологічної, економічної та інформаційної безпеки.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.33 ПК України, обслуговування повітряного руху на цивільних аеродромах, що належать державним органам, органам місцевого самоврядування, суб`єктам авіаційної діяльності, здійснюється в порядку, встановленому уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Обслуговування повітряного руху та управління повітряним рухом на аеродромах спільного використання організується експлуатантами цього аеродрому в порядку, встановленому уповноваженим органом з питань цивільної авіації та Міністерством оборони України.

Згідно приписів ст.66 ПК України, керівник експлуатанта аеродрому несе відповідальність за забезпечення безпеки польотів, контроль за станом приаеродромної території, будівництвом об`єктів, діяльністю суб`єктів на аеродромі та на приаеродромній території, контроль за дотриманням вимог щодо встановлення і розміщення маркірувальних знаків та радіотехнічних пристроїв, підтримання встановленого порядку виконання і забезпечення польотів на аеродромі та здійснює координацію діяльності на аеродромі підприємств і організацій.

З метою забезпечення безпеки польотів керівник експлуатанта аеродрому є незалежним у прийнятті рішень щодо забезпечення безпеки авіації на аеродромі.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить, що Державіаслужба наділена контролюючими функціями, в тому числі і щодо порядку будівництва на приаеродромній території. При цьому, прийняті Державіаслужбою рішення, в тому числі і щодо припинення будівництва на приаеродромній території, є обов`язковими для органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили відповідні порушення.

З матеріалів справи вбачається, що на момент перевірки приаеродромної території аеродрому Одеса позивачем виявлено, зокрема, об`єкт будівництва, будівництво якого не погоджено з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а. Зазначений об`єкт будівництва знаходиться у радіусі менш ніж 10 км від контрольної точки аеродрому Одеса комунального підприємства Міжнародний аеропорт Одеса.

Судом також встановлено, що на виконання приписів ч.4 ст.69 ПК України, КП Міжнародний аеропорт Одеса 13 лютого 2014 року як експлуатантом аеродрому, направлено листи органам місцевого самоврядування, в тому числі і Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради (№19-125 від 13.02.2014 року), в якому зазначено, що розмір приаеродромної території КП Міжнародний аеропорт Одеса включає місцевість радіусом 50 км від контрольної точки аеродрому. Земельні ділянки Малиновсьвого, Київського, Суворовського та Приморського районів м.Одеси потрапляють до приаеродромної території аеродрому Одеса. У вказаному листі зауважено, що при наданні документів щодо будівельних/підготовчих робіт користуватись вимогами розділу ХІ Положення про використання повітряного простору України №401 від 29.03.2002 року та наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року №721 в частині погодження з Державіаслужбою України, Міноборони України, Украерорухом, Одеським районним диспетчерським центром та КП Міжнародний аеропорт Одеса умов розташування, будівництва об`єктів на при аеродромній території , діяльність яких може вплинути на безпеку польотів повітряних суден і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації (а.с.180-181, том 2).

Оскільки погодження будівництва об`єкта на земельній ділянці з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою не здійснено, то позивачем правомірно прийняті рішення №88, №90 від 13.02.2018 року про припинення будівництва (діяльності, передбаченої ч.2 ст.69 ПК України) на приаеродромній території.

В подальшому, ТОВ Навітранс та КП БУДОВА не виконано вимог позивача про припинення будівництва на приаеродромній території, останні не звернулися у встановлений вказаними рішеннями строк до Державіаслужби щодо погодження будівництва за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а. Доказів на спростування зазначеного представниками відповідачів до суду не надано.

З огляду на наведене, суд вірно зазначив, що є обґрунтованими посилання позивача на створення оскаржуваними діями потенційної небезпеки у зв`язку з чим, на думку колегії суддів, позовні вимоги щодо зобов`язання ТОВ Навітранс виконати рішення Державіаслужби №88 від 13.02.2018 року та зобов`язання КП Будова виконати рішення Державіаслужби №90 від 13.02.2018 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки законодавець не передбачив інших способів зобов`язати особу виконати рішення Державіаслужби про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 Повітряного кодексу) та ураховуючи публічний інтерес цього спору, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права/інтересу є правильним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 р. у справі № 826/2793/18 та від 06.02.2019 р. у справі № 810/3046/17, від 13.02.2019 р. у справі № 810/2763/17.

Щодо позовної вимоги: визнати протиправною бездіяльність Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження об`єкта будівництва за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а з Державіаслужбою та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, а також доводів апеляційної скарги Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради в цій частині рішення суду, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до положень ст.69 ПК України будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.

На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності серед іншого належить - будівництво.

Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

У смугах повітряних підходів до аеродромів може бути обмежено спорудження об`єктів, у яких може одночасно перебувати значна кількість людей, а також об`єктів підвищеної небезпеки, обмежено розташування високовольтних повітряних ліній.

Згідно до п.1-2 ч.1 ст.79 ПК України до повноважень місцевих органів виконавчої влади належать здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування пасажирів в аеропортах підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, зв`язку та дотримання вимог щодо використання приаеродромної території.

Відповідно до ст.72 Земельного Кодексу України до земель авіаційного транспорту належать землі під службовими об`єктами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту.

На приаеродромній території відповідно до закону запроваджується особливий режим використання земель.

Згідно до п.п.56-57 Положення про використання повітряного простору України від 6 грудня 2017 року №954 (далі Порядок №954), місце розташування і висота об`єктів на приаеродромній території та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, погоджуються з керівником експлуатанта аеродрому, Державіаслужбою або Міноборони (відповідно до компетенції).

Державіаслужба та Міноборони здійснюють погодження будівництва (реконструкції) об`єктів, зазначених в абзаці першому цього пункту, з метою забезпечення вільного від перешкод повітряного простору для безпечного маневрування повітряних суден.

Погодженню з Державіаслужбою та Міноборони підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції: аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення; об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів на приаеродромній території, повинні погоджувати таке розміщення з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування та дотримуватися умов погодження будівництва (п.60 Порядок №954).

Центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, експлуатанти аеродромів, інші підприємства, установи та організації здійснюють у межах своїх повноважень контроль за виконанням вимог цього Положення (п.64 Порядок №954).

Центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, експлуатанти аеродромів, інші підприємства, установи та організації здійснюють у межах своїх повноважень контроль за виконанням вимог цього Положення.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України Про регулювання містобудівної діяльності №3038-VI від 17.02.2011р. (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до ст.1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно ч.1 ст.2 Закону №3038-VI, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів.

Відповідно до ч.ч.1-8 ст.29 Закону №3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Містобудівні умови та обмеження серед іншого містять: гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Як було зазначено вище, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради Приватному підприємству ТАУ 11.03.2016 року видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №22, за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а, наміри забудови: розміщення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями загального призначення та підземним паркінгом (а.с.31-45, том 2).

30.09.2016 року цьому ж таки замовнику Приватному підприємству ТАУ Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №169, за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а, вул.Новоберегова, 12-Б, наміри забудови: розміщення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями загального призначення та підземним паркінгом, з розміщенням дизельної та трансформаторної підстанції для обслуговування житлового комплексу в межах земельної ділянки, які знаходяться в оренді та власності ПП ТАУ, з благоустроєм прилеглої території (корегування) (а.с.46-66, том 2).

02.11.2016 року Приватному підприємству ТАУ Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки №198, за адресою: м.Одеса, вул. Новоберегова, 12а, вул. Новоберегова, 12-Б, наміри забудови: розміщення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями загального призначення та підземним паркінгом, з розміщенням дизельної та трансформаторної підстанції для обслуговування житлового комплексу в межах земельної ділянки, які знаходяться в оренді та власності ПП ТАУ, з благоустроєм прилеглої території (корегування) (а.с.67-87, том 2).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради дій щодо погодження здійснення будівництва за адресою: м. Одеса, вул.Новоберегова, 12а, вул.Новоберегова, 12-Б, з Державіаслужбою не вчиняло.

Тобто, при видачі містобудівних умов і обмежень №22 від 11.03.2016 року, №169 від 30.09.2016 року, №198 від 02.11.2016 року щодо забудови земельної ділянки за зазначеною адресою Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради не було враховано наявність планувальних обмежень, а саме, що відповідна земельна ділянка знаходиться у межах приаеродромної території аеродрому Одеса КП Міжнародний аеропорт Одеса.

Факт обізнаності Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради про необхідність погодження містобудівних умов і обмежень №22, №169, №198 також підтверджується направленням КП Міжнародний аеропорт Одеса листа Управлінню архітектури та містобудування Одеської міської ради №19-125 від 13.02.2014 року, в якому повідомлено про необхідність при наданні документів щодо будівельних/підготовчих робіт користуватись вимогами розділу ХІ Положення про використання повітряного простору України №401 від 29.03.2002 року та наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 року №721 в частині погодження з Державіаслужбою України, Міноборони України, Украерорухом, Одеським районним диспетчерським центром та КП Міжнародний аеропорт Одеса умов розташування, будівництва об`єктів на при аеродромній території, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів повітряних суден і роботу радіотехнічних засобів цивільної авіації (а.с.180-181, том 2).

Згідно наявних в матеріалах справи документів вказана територія входить до зони радіусом 10 км від контрольної точки аеродрому, і на неї поширюються загальні обмеження ведення господарської діяльності, запровадженні для приаеродромних територій.

Відповідно до ч.3 ст.69 ПК України визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції, що саме отримання вказаного погодження є належним виконанням вимог ст.69 ПК України щодо визначення умов забудови. Враховуючи, що на момент здійснення інспекційної перевірки аеродрому Одеса, останній здійснював діяльність на підставі сертифікату №АП 15-01 серії АА № 016898 від 01.08.2016 року, копія якого міститься в матеріалах справи, вищевказаний об`єкт будівництва має бути погоджений з експлуатантом та Державіаслужбою.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для визнання протиправною бездіяльності Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради в частині непогодження визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення будівництва за адресою: м.Одеса, вул.Новоберегова, 12а, з Державною авіаційною службою України та зобов`язання вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва.

Щодо позовної вимоги: визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на будівельні роботи від 01.12.2016 року ІУ 81 та скасувати його, та доводів апеляційної скарги позивача в цій частині, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч.1-2 ст.41-1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (далі - Закону №3038), державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Згідно п.3 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 13.04.2011 року №466 (далі Порядок №466), надання (отримання), відмова у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.7 Закону №3038, управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом:

надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів:

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад (крім міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, та міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч) - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), розташованих у межах відповідних населених пунктів;

виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад населених пунктів, які є адміністративними центрами областей, міських рад населених пунктів з чисельністю населення понад 50 тисяч, структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1) та середніми (СС2) наслідками, розташованих у межах відповідних населених пунктів;

центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів.

Відповідно до ч.1, 2, 4, 6 ст.37 Закону №3038 право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства; 3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Відмову у видачі дозволу на виконання будівельних робіт може бути оскаржено до суду.

Дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: 1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт; 2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником; 3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю; 4) скасування містобудівних умов та обмежень; 5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів погоджується з думкою суду, що дозвіл на початок виконання будівельних робіт є правовим актом індивідуальної дії, оскільки застосовуються одноразово і після реалізації вичерпує свою дію, при цьому, не встановлює та не змінює норми права, має локальний характер, нерозрахований на широке коло осіб.

Таким чином, колегія суддів також дійшла висновку про те, що дозвіл Державної архітектурно-будівельної інспекції України №81 від 01.12.2016 року видано замовнику ПП ТАУ, генеральному підряднику КП Будова на будівництво розміщення житлового комплексу з вбудованими приміщеннями загального призначення та підземним паркінгом за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а, є актом індивідуальної дії, який не порушує безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача, а тому вимоги визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на будівельні роботи від 01.12.2016 року ІУ 81 та скасувати зазначений дозволу є безпідставними, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 11.03.2016 року №22, від 30.09.2016 року №169, від 02.11.2016 року №198 та скасувати їх, по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а., та доводів апелянта позивача, колегія суддів зазначає про таке.

Згідно з ч. 8 ст. 29 Закону № 3038-VI, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Процедуру надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст визначено Порядком надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 109 від 07.07.2011р. (далі - Порядок № 109, у редакції, чинній на момент видачі оскаржуваних містобудівних умов та обмежень).

Частиною 8 ст.29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності чітко визначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Враховуючи, що будівництво за адресою: м.Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а, завершено, Держархбудінспекцією видано сертифікат серії ІУ №43, тому містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію, в зв`язку з чим суд дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради щодо видачі містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки від 11.03.2016 року №22, від 30.09.2016 року №169, від 02.11.2016 року №198 та скасувати їх, по об`єкту будівництва за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а.

Щодо вимоги зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс та Колективне підприємство БУДОВА знести самочинне будівництво за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а, та привести ділянку в попередній стан, та доводів апелянта позивача в цій частині рішення суду, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст.38 Закону №3038, у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до приписів ч.1, ч.7 ст.376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, вимог щодо проведення відповідної перебудови, шляхом зменшення поверховості будинків, позивачем до відповідачів не висувалося, відомості про неможливість здійснення перебудови матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду, про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги : зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Навітранс та Колективне підприємство Будова знести самочинне будівництво за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новоберегова, 12а, та привести ділянку в попередній стан.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта - Колективного підприємство Будова про незаконність рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Навітранс виконати рішення Державіаслужби від 13 лютого 2018 року №88, оскільки ТОВ Навітранс не є суб`єктом правовідносин, пов`язаних з будівництвом, що здійснюється за адресою: м. Одеса, вул. Новоберегова, 12а, з тих підстав, що рішення суду в цій частині не порушує прав та законних інтересів Колективного підприємство Будова. Водночас, ТОВ Навітранс рішення суду від 28 лютого 2020 року в апеляційному порядку не оскаржило, як не оскаржило і рішення Державіаслужби від 13 лютого 2018 року №88, яке є чинним на теперішній час.

Оцінюючи доводи апеляційних скарг, апеляційний суд виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві та запереченнях проти позову, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Згідно зі ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державної авіаційної служби України, Колективного підприємства «Будова», Департаменту архітектури та містобудування Одеської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року по справі за позовом Державної авіаційної служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю Навітранс, Колективного підприємства Будова, Державного архітектурно-будівельної інспекції України, Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Одеса, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ПП ТАУ про зобов`язання виконати рішення, визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дії та скасування рішень, зобов`язання знести самочинне будівництво залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 02.11. 2020 р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.