Справа № 620/3386/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/3386/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ткаченко О.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.03.2020 № 5.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у періоді, який перевірявся, загальна сума від здійснення своєї господарської діяльності (без урахування податку на додану вартість) не перевищувала, встановленої чинним законодавством межі, що в свою чергу не було підставою для виникнення у позивача обов`язку щодо реєстрації як платника податку на додану вартість у контролюючому органі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін). Також надано відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі на надання відзиву на позов.

Представник відповідача адміністративний позов не визнав, надавши письмові заперечення, та зазначив, що сума від здійснення операцій з постачання товарів позивачем за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, без урахування акцизного податку склала більше ніж 1 000 000,00 грн, а саме 1 197 242,10 грн. Тобто, позивачем було перевищено встановлену законодавством межу на 197 242,10 грн, а отже оскаржуване податкове повідомлення-рішення є законним та таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Протягом періоду з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року ФОН ОСОБА_1 підприємницьку діяльність здійснював із застосуванням загальної системи оподаткування.

ФОН ОСОБА_1 для проведення перевірки було надано виписку щодо руху коштів на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Полікомбанку.

Відповідно до вищезазначеної банківської виписки ФОП ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок протягом періоду з 01.01.2018 по 31.12.2018 надійшли кошти за виконані роботи в сумі 1338032,10 грн.

ГУ ДПС у Чернігівській області на підставі направлення на перевірку від 03.02.2020 № 274 та наказу від 03.02.2020 № 276 відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п.п.78.1.7 п.78.1 ст.78 та ст.82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, про що складено акт від 14.02.2018 № 202/33/ НОМЕР_2 , в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 порушено п.181.1 ст.181, п.183.1, 183.2 ст.183, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 26 958,00 грн, у тому числі за серпень 2018 року в сумі 21 336,00 грн, за листопад 2018 року в сумі 502,00 грн, за грудень 2018 року в сумі 5 236,95 грн (а.с.23-32).

На підставі акта перевірки та виявленого в ньому порушення ГУ ДПС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 12.03.2020 № 5, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 33 697,50 грн, з яких 26 958,00 грн за податковими зобов`язаннями та 6 739,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.3).

Перевіряючи правильність проведення відповідачем перевірки ФОП ОСОБА_1 слід зазначити, що вона проведена відповідно до вимог п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, згідно якого органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Поняття та порядок проведення документальної позапланової виїзної перевірки, визначені ст.78 Кодексу, дотримано. Строки проведення виїзних перевірок, встановлені ст.82 Кодексу, не порушено.

Досліджуючи фактичні обставини нарахування податкового зобов`язання, судом враховано, що відповідно до п.183.1 ст.183 Податкового кодексу України будь-яка особа, що підлягає обов`язковій реєстрації чи прийняла рішення про добровільну реєстрацію як платника податку, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.

Пунктом 183.2 ст.183 Податкового кодексу України визначається, що у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у ст.181 цього Кодексу.

Згідно п.183.10 ст.183 Податкового кодексу України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Як встановлено п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пункт 188.1 ст.188 Податкового кодексу України визначає, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, відповідно до п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України (у редакції, чинній у періоді перевірки) у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених ст.183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, станом на 31.05.2018 сума від здійснення позивачем операцій з постачання товарів за період з 01.01.2018 по 31.05.2018 (включно), яку відповідач встановив за відображеним обсягом виручки у книзі обліку розрахункових операцій (КОРО), звітах про використання КОРО та Z-звітах РРО, складала 1 197 242,10 грн.

Загальна сума від здійснення операцій з реалізації товарів за період з 12.06.2018 по 31.12.2018 складає 134790,00 грн та є у відповідності до Податкового кодексу України базою нарахування податком на додану вартість.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач в ході проведення перевірки дійшов висновку, що загальна сума від здійснення операцій з поставки товарів (послуг) протягом останніх 12 календарних місяців, у періоді, що перевірявся, сукупно перевищує 1 000 000 грн на 197 242,10 грн, а тому позивач повинен був надати заяву про реєстрацію платником ПДВ та надати податкову декларацію за базовий звітний (податковий) період, вказавши про порушення позивачем п.181.1 ст.181, п.183.1, 183.2 ст.183, п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України в результаті чого, ним було занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього у сумі 26 958,00 грн, у тому числі за серпень 2018 року в сумі 21 336,00 грн, за листопад 2018 року в сумі 502,00 грн, за грудень 2018 року в сумі 5 236,95 грн.

Проте з таким висновком суд погодитись не може, оскільки з нього вбачається, що при розрахунку загальної суми від здійснення ФОП ОСОБА_1 операцій з поставки товарів (послуг) протягом останніх 12 календарних місяців перевіряючим не було відраховано з цієї суми податок на додану вартість, як того вимагає п.181.1 ст.181 Податкового кодексу України. А отже, відповідач від суми доходу, отриманого позивачем в результаті господарської діяльності, за період 01.01.2018 по 31.12.2018, не відрахував суму податку на додану вартість, що складає 20% від визначеної контролюючим органом суми (20% від 1 197 242,10 грн=239 448,42 грн). З наведеного слідує, що загальна сума від здійснення позивачем операцій з постачання товарів/послуг, без врахування ПДВ становить 957 793,70 грн та не перевищує встановлену законодавством межу, перевищення якої є підставою для реєстрації платником податку, а тому у позивача відсутній такий обов`язок.

Відповідно, висновки відповідача, викладені в акті перевірки є помилковими, а прийняте на підставі них податкове повідомлення рішення від 12.03.2020 № 5 - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 19.06.2020 у справі № 825/1361/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.03.2020 № 5.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко