Справа № 540/380/20
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/380/20
Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів: Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України (далі Комісія ДФС України), Державної фіскальної служби України (далі ДФС України) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Комісії ДФС України, що полягає у неприйнятті рішення (не розгляді заяви та матеріалів) щодо надання статусу учасника бойових дій за його зверненням;

- зобов`язати Комісію ДФС України (або державний орган, в тому числі новостворений, на який буде покладено обов`язки розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, у разі ліквідації (реорганізації) Комісії ДФС України) розглянути його заяву від 10 жовтня 2019 року щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти відповідне рішення з дотримання вимог Положення про Комісію ДФС України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 листопада 2016 року №957 (далі Положення №957) та вимог Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі Порядок №413);

- стягнути з ДФС України (або з новоствореного державного органу, який буде правонаступником ДФС України у разі її ліквідації (реорганізації)) на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що він має право на отримання статусу учасника бойових дій, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі Закон №3551-XII), оскільки у період з 19 жовтня 2017 року по 30 квітня 2018 року був залучений до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відряджений в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей. Утім, в порушення терміну, визначеного абз.4 п.6 Порядку №413, пункту 3 розділу ІІ Положення №957 його звернення до Комісії ДФС України про отримання статус учасника бойових дій від 10 жовтня 2019 року до цих пір не розглянуто, рішення з цього питання не прийнято.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано бездіяльність Комісії ДФС України, що полягає у неприйнятті рішення (не розгляді заяви та матеріалів) щодо надання статусу учасника бойових дій за зверненням ОСОБА_1 протиправною.

Зобов`язано Комісію ДФС України розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 жовтня 2019 року про розгляд матеріалів щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти відповідне рішення з дотримання вимог Положення №957 та Порядку №413.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 700 грн.

Суд першої інстанції, провівши аналіз законодавства та фактичних обставин справи, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку щодо наявності у позивача необхідних документів, визначених Порядком №413 для отримання статусу учасника бойових дій, а Комісії ДФС України, порушивши приписи п.6 ч.4 даного Порядку допустила протиправну бездіяльність не розглянувши наведені документи та не прийнявши відповідне рішення.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ДФС України просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовити в позові в повному обсязі.

Так, скаржник вказує на те, що позивачем не надано обґрунтованих доводів щодо неправомірності дій останнього, оскільки усі можливі дії щодо надання статусу учасника бойових дій вчиняються в межах компетенції, відповідно до норм чинного законодавства України, та жодним чином не порушують права та законних інтересів позивача, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог. Пояснюючи підстави неприйняття відповідного рішення, ДФС України зазначає, що це неможливо без отримання інформації від військової прокуратури об`єднаних сил на її запит чи існують обмеження в частині надання позивачу статусу учасника бойових дій. На момент подання відзиву на апеляцію, така відповідь не надійшла.

12 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу за яким наголошує, що за приписами Положення №957, Комісія ДФС України розглядає питання щодо надання особі статусу учасника бойових дій тільки в межах матеріалів, які їй надані та не уповноважена самостійно збирати для цього питання додаткові матеріали.

Далі, позивач зазначає про неправдиві відомості, що зазначає скаржник, а саме: щодо неотримання відповідей з військової прокуратури. За твердженням позивача, військова прокуратура тричі повідомляла Комісію ДФС України, що до її компетенції не входить питання, пов`язані зі встановленням підстав для відмови у наданні статусу учасника бойових дій.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , згідно з наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 27 жовтня 2017 року №0127 був залучений до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та відряджений в район її проведення з підпорядкуванням керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей з 19 жовтня 2017 року.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 31 жовтня 2017 року №309дск вважався таким, що прибув з 30 жовтня 2017 року до складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань капітан податкової міліції, старший оперуповноважений з особливо важливих справ другого відділу управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон АТО ГУ ДФС в Донецькій області Бойка М. М.

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) від 30 квітня 2018 року №120дск вирішено вважати ОСОБА_1 , таким, що вибув із 30 квітня 2018 року зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення.

Наказом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 21 травня 2018 року №094 вирішено вважати припиненим з 30 квітня 2018 року залучення позивача до проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та виведено його з підпорядкуванням керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією на території Донецької та Луганської областей.

Таким чином, наявні у справі докази свідчать про те, що позивач у період з 30 жовтня 2017 року по 29 квітня 2018 року вважався таким, що був залучений до складу сил та засобів, які беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

10 жовтня 2019 року позивач звернувся до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у ДФС України для вирішення питання щодо надання статусу учасника бойових дій.

27 листопада 2019 року позивач звернувся до директора Департаменту кадрової політики та роботи з персоналом, заступника голови Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у ДФС України з метою встановлення чи надходила на розгляд комісії довідка про безпосередню його участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Супровідним листом ДФС України від 09 грудня 2019 року №8577/Б/99-99-04-04-01-14 позивач отримав копію довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Листом від 02 грудня 2019 року №8500/Б/99-99-04-04-01-14 ОСОБА_1 повідомлено, що Комісією ДФС України на адресу військової прокуратури об`єднаних сил направлено лист від 22 жовтня 2019 року №18818/5/99-99-04-04-01-16 про надання інформації, чи існують на сьогодні обмеження, відповідно до чинного законодавства в частині надання позивачу статусу учасника бойових дій, а тому, одразу ж після надходження відповіді, на найближчому засіданні, Комісією ДФС буде розглянуто його заяву щодо надання йому статусу учасника бойових дій.

16 грудня 2019 року позивач знову звернувся до ДФС України в якій просив розглянути матеріали щодо надання йому статусу учасника бойових дій.

Листом ДФС України від 17 січня 2020 року № 41/Б/99-99-04-04-01-14 позивачу повідомлено, що Комісією на адресу військової прокуратури об`єднаних сил направлено лист від 15 січня 2020 року №192/5/99-99-04-04-01-16 про надання інформації, чи існують на сьогодні обмеження відповідно до чинного законодавства в частині надання йому статусу учасника бойових дій.

Із вищезазначених листів відповідача вбачається, що відповіді від військової прокуратури об`єднаних сил щодо запитів не надходило, а стан досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000132 від 11 жовтня 2017 року Комісії ДФС не відомий.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Статтею 5 Закону №3551-XII, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

В свою чергу, за змістом п.19 ст.6 вказаного Закону учасниками бойових дій визнаються, зокрема, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2 Порядку №413 встановлено, що статус учасника бойових дій надається, зокрема, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з пунктом 2-1 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначені документи, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій та підтверджують безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення.

Такими документами, зокрема, є для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Пунктами 6 і 8 Порядку №413 установлено, що для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Відповідно до пункту 5 Порядку №413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:

- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема, в ДФС;

- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Абзацом 4 пункту 6 Порядку №413 установлено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Такі ж строки передбачені пунктом 3 розділу ІІ Положення №957 за яким, комісія вивчає документи, у разі потреби заслуховує пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. У разі відсутності у документах, внесених на розгляд Комісії, підстав для надання статусу учасника бойових дій Комісія повертає такі документи для подальшого доопрацювання.

Таким чином, вказаними нормами встановлено строк прийняття рішення про надання статусу, який не перевищує одного місяця з дня надходження заяви з відповідними документами.

Разом з тим, Комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у ДФС України у передбачений абз.4 п.6 Порядку №413 та пунктом 3 розділу ІІ Положення №957 строк не прийняла рішення щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій за його неодноразовими зверненнями, чим допустила протиправну бездіяльність, що правильно встановлено судом першої інстанції.

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

При цьому, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості посилання відповідачів на те, що Комісія ДФС України не може вирішити питання про надання позивачу статусу учасника бойових дій, до отримання відповіді військової прокуратури об`єднаних сил щодо запитів про стан досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000132 від 11 жовтня 2017 року. Так, як правильно зазначив суд першої інстанції, нормами чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини не встановлені повноваження Комісії ДФС України самостійно збирати будь-які матеріали для прийняття відповідного рішення про надання особі статусу учасника бойових дій.

В матеріалах справи наявні листи Мар"їнського районного суду Донецької області від 28 січня 2020 року №425/2020 та Військової прокуратури об`єднаних сил від 27 січня 2020 року №05/01-20 з яких випливає, що станом на 24 січня 2020 року вирок по кримінальному провадженню, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000032 від 11 жовтня 2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 Кримінального кодексу України, не ухвалювався.

Варто зазначити, що пунктом 8 розділу ІІ Положення №957, передбачене право Комісії ДФС України на позбавлення осіб статусу учасника бойових дій, за наступних підстав:

наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях;

виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення або надання недостовірних даних про особу;

подання особою заяви про позбавлення її статусу учасника бойових дій.

Аналізуючи викладену норму, можна зробити висновок, що у рази осудження ОСОБА_1 за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції, у Комісії ДФС України є підстави для позбавлення його відповідного статусу.

Твердження апеляційної скарги фактично дублюють доводи відзиву, які суд першої інстанції визнав безпідставними і необґрунтованими, навівши для цього відповідні мотиви. Ці твердження не відзначаються якоюсь новизною, що зобов`язувала поглянути на спірні відносини по-іншому й визнати їх достатніми для втручання в судове рішення.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, позаяк суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає рішення суду без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись статтями 306, 311, 315, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій у Державній фіскальній службі України, Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 02.11.2020 року.