Справа № 620/3462/20
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3462/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) 27.08.2020 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - ГУПФУ в Чернігівській області), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення йому індивідуального коефіцієнта заробітної плати з 1,63051 до 1,30955 з 01.01.2020;

- зобов`язати відповідача здійснити йому з 01.01.2020 перерахунок та виплату пенсії в розмірі (не нижчому) станом до перерахунку, здійсненого на підставі рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №620/411/19, виходячи із індивідуального коефіцієнта заробітної плати 1,63051, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок виконання відповідачем на власний розсуд рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 №620/411/19, яке він просив не враховувати при нарахуванні пенсії, розмір його пенсії значно зменшився.

Ухвалою судді від 31.08.2020 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Також установлено відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду від 29.09.2020 вирішено здійснювати подальший розгляд справи №620/3462/20 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано у сторін докази та пояснення по суті спору.

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов, у якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог та зазначив, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,30955 розрахований після перерахунку позивачу пенсії з врахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядження в Лівії з 01.10.1982 по 16.06.1984, здійсненого на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 у справі №620/411/19.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію по 3 групі інвалідності в розмірі пенсії за віком, обчисленої відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

12.04.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №620/411/19, яким зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з урахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Лівії з 03.10.1982 по 16.06.1984 (а.с. 3-5). Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2019 вказане рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 6-7).

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 у справі №620/411/19, відповідачем з 01.08.2019 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Відповідно до листа ГУПФУ в Чернігівській області від 24.12.2019 №2442-30149/Л-03/8-2800/19, заробітна плата позивача визначена за період з 01.10.1982 по 16.06.1984 (згідно даних довідки про прийняття валюти для зарахування на поточний рахунок у Зовнішекономбанку СРСР у співвідношенні інвалютні карбованці до гривні), з 01.09.1984 по 30.11.1987 (згідно довідок про заробітну плату від 29.03.2017 №144, від 07.04.2017 №8, які містяться в матеріалах пенсійної справи) та за всі періоди страхового стажу з 01.07.2000 по 31.05.2007 (за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування). Коефіцієнт заробітної плати внаслідок перерахунку склав 1,30955 (а.с. 18).

Внаслідок проведеного перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 зменшився, у зв`язку із чим позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою, у якій просив не виконувати вказане вище рішення суду та подав до виконавчої служби заяву про повернення виконавчого документу (а.с. 20, 46, 55-56).

Листами від 27.01.2020 за №2500-0339-9/421, від 19.03.2020 за №649-660/Л-02/8-2500/20 позивача повідомлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади. Не виконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Враховуючи наведене, законних підстав для невиконання рішення суду немає (а.с. 11, 12).

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернуся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У свою чергу, відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання та держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За загальним правилом, обов`язковими до виконання є судові рішення (рішення та ухвали), що набрали законної сили (стаття 370 Кодексу адміністративного судочинства України).

Порядок виконання судового рішення визначений Законами України «Про виконавче провадження» та «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», якими встановлено обов`язок боржника виконати рішення суду в повному обсязі.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини підкреслив, що виконання судового рішення - невід`ємна частина судового розгляду. Згідно позиції суду в цій справі, якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 Конвенції стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 (№67534/01).

Таким чином, ГУПФУ в Чернігівській області, отримавши рішення суду у справі №620/411/19, було зобов`язане його виконати в силу вимог міжнародного та національного законодавства, що і було здійснено відповідачем.

У поданому позові та наданих суду доказах ОСОБА_1 зазначає, що просив ГУПФУ в Чернігівській області не виконувати рішення суду. У зв`язку із наведеним ним було подано до виконавчої служби заяву про повернення виконавчого документа.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 повторно звернувся до Відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) із заявою про звернення до примусового виконання виконавчого листа №620/411/19, виданого 19.08.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком з урахуванням заробітку в період перебування у закордонному відрядженні в Лівії з 03.10.1982 по 16.06.1984.

21.05.2020 старшим державним виконавцем відкрито виконавче провадження №62149153, про що винесено відповідну постанову. Відповідно до відображеної у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень інформації, вказане виконавче провадження є відкритим і на даний час (а.с. 61).

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону).

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста статті 26 Закону).

Відповідно до статті 19 вказаного Закону сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний, у тому числі, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

За наведених обставин, суд зазначає, що ГУПФУ в Чернігівській області, здійснюючи ОСОБА_1 перерахунок пенсії на підставі рішення суду, діяло в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Підстави для зобов`язання відповідача перерахувати позивачу пенсію у розмірі до виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі №620/411/19 відсутні. Тим більше, що станом на день розгляду справи по суті відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа №620/411/19, виданого 19.08.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом, у межах якого ГУПФУ в Чернігівській області як боржник зобов`язане виконувати рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу, що у межах розгляду даної справи суд не наділений повноваженнями перевіряти правильність здійсненого ГУПФУ в Чернігівській області перерахунку, у тому числі щодо зміни позивачу розміру індивідуального коефіцієнта заробітної плати, оскільки вирішувати питання про те, чи належно виконано судове рішення у справі №620/411/19 має суд, який видав виконавчий лист, у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 листопада 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005).

Суддя С.В. Бородавкіна