Справа № 380/3106/20
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-10-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3106/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Жовківської державної нотаріальної контори, про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовною заявою, в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача щодо:

ненадання достовірної та повної відповіді (інформації) на запит Жовківської державної нотаріальної контори про розмір заборгованості Фонду соціального страхування України по виплаті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежів за минулі періоди;

відмови у нарахуванні та виплаті позивачу заборгованості по невиплачених її чоловіку - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно;

- зобов`язати відповідача:

надати на запит Жовківської державної нотаріальної контори довідку з інформацією про розмір заборгованості Фонду соціального страхування по виплаті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежів за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно;

здійснити нарахування та виплату позивачу суму заборгованості по невиплачених її чоловіку - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежів відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно із нарахуванням та виплатою компенсації, що передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат».

Посилається на те, що відповідач вчинив бездіяльність щодо не нарахування та невиплати чоловіку позивача - ОСОБА_2 , а в подальшому і позивачу, страхових виплат за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року з підстав, не передбачених ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Крім того, вважає, що за затримку виплати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після смерті ОСОБА_2 ) страхових виплат, що відбулась з вини Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, позивачу належить відповідна компенсація, порядок виплати якої врегульований Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що відповідно до вимог п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365» суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплат, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Однак на даний час порядку, який би визначав умови виплати сум соціальних виплат, що не виплачені за минулий період, Кабінетом Міністрів України не прийнято. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Крім того, посилаючись на положення ч.3 ст.10, ч.ч.7, 10 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вказав, що визначальним та ключовим моментом для визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання вчинити дії є наявність його вини, втім така у даному випадку відсутня. За таких обставин, просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 27.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року залишено без задоволення заперечення відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою судді від 23.07.2020 року розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, а засідання для розгляду справи по суті замінено підготовчим засіданням. Крім того, залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Жовківську державну нотаріальну контору.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач народилась та до 2014 року включно проживала у м.Донецьк. У зв`язку з бойовими діями та проведенням антитерористичної операції на Сході України, остання покинула м.Донецьк. На момент звернення до суду проживає у м.Жовква Львівської області, де з 06.11.2014 року взята на облік як внутрішньо переміщена особа.

Крім того, з нею проживав її чоловік, ОСОБА_2 , який з 30.10.2017 року також взятий на облік як внутрішньо переміщена особа.

Ще до виїзду з окупованої території України, чоловік позивача отримав травму від нещасного випадку на виробництві, за наслідками якої йому, як потерпілому, Фондом соціального страхування України було призначено щомісячну страхову виплату відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

До виїзду з окупованої території України ОСОБА_2 знаходився на обліку в Донецькому міському відділенні у Куйбишевському районі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області. В подальшому, був переведений у Дружківське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Донецькій області.

15.03.2018 року комісією при Жовківській районній державній адміністрації з питань виняткового надання субсидій за місцем реєстрації та пільг на житлово-комунальні послуги, придбання твердого палива і скріпленого газу для побутових потреб, та надання державних соціальних допомог малозабезпеченим сім`ям та призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам - прийнято рішення №2, згідно якого ОСОБА_2 призначено (відновлено) соціальні та пенсійні виплати як внутрішньо переміщеній особі, починаючи з 30.10.2017 року; у призначенні страхових виплат за попередні періоди - відмовлено.

Листом Дружківського міського відділення від 28.02.2018 року на запит Жовківського відділення від 19.02.2018 року повідомлено про розмір нарахованих та невиплачених страхових виплат ОСОБА_2 за період з липня 2014 року по листопад 2015 року включно. Крім того, Дружківське міське відділення просило Жовківське відділення донарахувати суму щомісячних страхових виплат ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеній особі за період з грудня 2015 року по вересень 2017 року включно.

Листом від 16.04.2018 року Дружківське міське відділення повідомило Жовківське відділення про необхідність донарахування ОСОБА_2 суму щомісячних страхових виплат за період з 01.10.2017 року по 29.10.2017 року включно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік позивача, ОСОБА_2 , помер.

Після його смерті, позивач звернулась у Жовківську державну нотаріальну контору для відкриття спадщини, де їй повідомлено, що все своє майно чоловік заповів позивачу, ОСОБА_1 , на підставі заповіту, посвідченого 11.04.2019 року приватним нотаріусом Жовківського нотаріального округу Львівської області Головач О.Р.

Однак, за словами позивача, на момент звернення до суду відсутня можливість отримати свідоцтво про право на спадщину з таких підстава: нерухоме майно, що належало чоловікові, знаходиться на непідконтрольній території України; нотаріальна контора не володіє інформацією про суму заборгованості Фонду соціального страхування України перед ОСОБА_2 по виплаті регресних (страхових платежів) платежів, що належали йому на дату смерті (невиплачені) та входять у склад спадщини. Згідно наявної в матеріалах справи довідки Жовківської державної нотаріальної контори від 14.07.2020 року №730/01-16, 28.11.2019 року в Жовківській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа №485/2019 після смерті ОСОБА_2 ; єдиним спадкоємцем за заповітом до майна померлого є його дружина - ОСОБА_1 , інших спадкоємців до майна померлого немає.

31.07.2019 року позивач звернулась із письмовою заявою до відповідача, в якій просила нарахувати та виплатити їй невиплачені ОСОБА_2 страхові виплати за період з липня 2014 року по 29.10.2017 року.

09.08.2019 року відповідач відмовив позивачу у виплаті вказаних вище страхових платежів її чоловіка. До того ж, зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року №365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» (набули чинності 12.05.2018 року), згідно яких орган здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

12.12.2019 року Жовківська державна нотаріальна контора звернулась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області з письмовим запитом, в якому просила повідомити суму заборгованості Фонду перед ОСОБА_2 по виплаті останньому регресних виплат.

18.12.2019 року відповідач надав відповідь, у якій відсутня запитувана інформація.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача в частині ненадання останнім інформації на вищевказаний запит Жовківської державної нотаріальної контори про розмір заборгованості Фонду по виплаті страхових виплат перед ОСОБА_2 , а також щодо відмови у нарахуванні та виплаті позивачу заборгованості по невиплачених її чоловіку - ОСОБА_2 страхових платежах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно. Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернулася до суду з даним позовом з метою їх захисту.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.20.2014 року №1706-VII.

Згідно ст.1 цього Закону, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Статтею 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №1105-XIV від 23.09.1999 року.

Згідно ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

За правилами п.3 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», особливості надання соціальних послуг та виплати матеріального забезпечення за соціальним страхуванням внутрішньо переміщеним особам (громадянам України, які переселилися з тимчасово окупованої території, території проведення антитерористичної операції або зони надзвичайної ситуації) визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, Постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 року №20 Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції (далі - Порядок №20; в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Водночас суд враховує, що 28.12.2018 року вказаний Порядок втратив чинність, однак станом на дату взяття чоловіка позивача, ОСОБА_2 , на облік внутрішньо переміщених осіб та дату звернення до відповідача із заявами про виплату йому заборгованості по страхових платежах, такий був чинний.

Пунктом 1 розділу 3 Порядку №20 передбачено, що особи, які тимчасово переміщені, мають право на продовження раніше призначених та нарахованих страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування) на підставі заяви, до якої додаються копії довідки про взяття на облік, паспорта або документа, що посвідчує особу, та реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи і мають відмітку у паспорті).

Відповідно до п.5 розділу 3 Порядку №20, щомісячні страхові виплати особі, яка тимчасово переміщена, нараховуються з місяця подання заяви або з місяця, в якому не здійснювались страхові виплати робочим органом виконавчої дирекції Фонду, в якому зберігалася справа про страхові виплати на той час, та фінансуються впродовж тридцяти календарних днів з дати прийняття постанови про продовження раніше призначених страхових виплат.

Матеріалами справи, зокрема відповідями Дружківського міського відділення Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області на запити Жовківського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, підтверджено, що відповідач, в т.ч. і його структурний підрозділ - Жовківське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, володіли інформацією про наявність та розмір заборгованості Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області перед ОСОБА_2 по виплаті йому страхових платежів.

Тому, судом враховуються твердження позивача стосовно протиправної бездіяльності відповідача щодо ненадання достовірної та повної відповіді (інформації) на запит Жовківської державної нотаріальної контори про розмір заборгованості Фонду соціального страхування України по виплаті ОСОБА_2 страхових платежів за минулі періоди.

Крім того, на спростування доводів відповідача стосовно відсутності порядку, який би визначав умови виплати сум соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, суд зазначає наступне.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365» внесено зміни до Постанови №365 від 08.06.2016 року №365 та у Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Вказаними змінами, серед іншого, п.15 згаданого Порядку викладено в новій редакції, а саме: орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Саме з посиланням на вказаний нормативно-правовий акт відповідач мотивує своє відмову у виплаті заборгованості по страхових платежах.

Водночас суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v.Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v.The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv.Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v.Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру виплати сум соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, що сприяло б юридичній визначеності у даних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Крім того, суд звертає увагу, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2019 року у справі №640/18720/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 року, визнано протиправними та нечинними підп.2 п.1, підп.2 п.2 постанови Кабінету Міністрів України №335 від 25.04.2018 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365» (зокрема, викладення в новій редакції п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам).

Таким чином, посилання відповідача на відсутність порядку, який би визначав умови виплати сум соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, як на підставу для відмови позивачу у виплаті заборгованості по страхових платежах, є необґрунтованими, а сама відмова у нарахуванні та виплаті позивачу заборгованості по невиплачених її чоловіку - ОСОБА_2 страхових платежах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно - протиправною.

Щодо позовної вимоги про нарахування та виплату компенсації, що передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат».

Відповідно до положень ч.7 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Питання, що пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-111 та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року.

Під «доходами» у зазначеному Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі страхової виплати).

Згідно п.5 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, компенсація повинна бути нарахована позивачу одночасно з виплатою пенсії за минулий період та виплачена в місяці, в якому здійснюється виплата страхової виплати, що була заборгована.

Враховуючи викладене, слідує висновок, що за затримку виплати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (після смерті ОСОБА_2 ) страхових виплат, що відбулась з вини Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області, позивачу належить відповідна компенсація, порядок виплати якої врегульований Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Тому, доводи позивача в цій частині суд вважає правомірними.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Кодекс адміністративного судочинства України є загальним Законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав. Натомість спеціальним Законом, яким врегульовано правовідносини щодо державного соціального страхування, порядку та строків виплати страхових виплат Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

За правилами ч.7 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини Фонду своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Тому, право позивача, з урахуванням заявлених позовних вимог, є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ч.7 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Щодо клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення.

Частиною 1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто положеннями вказаної норм закріплено право саме суду встановлювати контроль за виконанням судового рішення і вирішувати у яких випадках належить подавати відповідний звіт. У суду відсутні підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від виконання судового рішення після набрання ним законної сили.

Проаналізувавши обставини справи та зміст позовних вимог, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у вказаній адміністративній справі.

Щодо судових витрат, то питання щодо їх розподілу суд не вирішує, оскільки позивач, відповідно до п.9 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору і такий нею не сплачувався.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262, 291, 382, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області щодо ненадання достовірної та повної відповіді (інформації) на запит Жовківської державної нотаріальної контори про розмір заборгованості Фонду соціального страхування України по виплаті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежів за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Героїв УПА, 73 (корпус 8, 5-ий поверх), м.Львів, 79041; ) надати у відповідь на запит Жовківської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул.Воїнів УПА, 1, м.Жовква, Львівська область, 80300; ) довідку з інформацією про розмір заборгованості Фонду соціального страхування по виплаті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежів за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 заборгованості по невиплачених її чоловіку - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно.

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Героїв УПА, 73 (корпус 8, 5-ий поверх), м.Львів, 79041; ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму заборгованості по невиплачених її чоловіку - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) страхових платежів відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період з липня 2014 року по жовтень 2017 року включно із нарахуванням та виплатою компенсації, що передбачена Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплат».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення суду буде складено до 09.11.2020 року.

Суддя Ланкевич А.З.

Оригінал повного тексту судового рішення складено в одному примірнику 02.11.2020 року.