Справа № 420/5003/20
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5003/20
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

12 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової академії (м.Одеса), в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м.Одеса), яка виразилась у порушенні вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 №1078, при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 06 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року;

базовим місяцем при нарахуванні індексації грошового забезпечення за період з 01 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року вважати січень 2008 року;

зобов`язати Військову академію (м.Одеса) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 06 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 83625,23 (вісімдесят три тисячі шістсот двадцять п`ять) грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що йому в період з 06.04.2016 по 28.02.2018 не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу щодо зазначеного періоду є січень 2008 року, оскільки саме тобі відбулося підвищення його посадового окладу. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку сума індексації, що підлягає виплаті становить 83 625,23 грн.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. В межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ з січня 2016 по січень 2018 року у Міноборони України не було. Порядок №1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди. Аргументи позивача щодо визначення базовим місяцем січня 2008 року є безпідставними, оскільки після внесення у грудні 2015 року змін до Порядку №1078 базовим місяцем слід вважати січень 2016 року. Повноваження щодо розрахунку індексації та визначення базового місяця є дискреційними. На момент звільнення позивач погодив проведення з ним усіх необхідних розрахунків.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової академії (м.Одеса) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 06.04.2016 по 28.02.2018. Зобов`язано Військову академію (м.Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06.04.2016 по 28.02.2018 у сумі 4503,21 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати в частині зобов`язання вчинити певні дії та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Військову академію (м.Одеса) нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 06.04.2016 по 01.03.2018, з урахуванням базового місяця січня 2008 року.

Зокрема, апелянт зазначає, що спірним в даному випадку є визначення базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення за оскаржуваний період. Підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадових окладів особи. Виходячи зі змісту п.5 Порядку №1078 та враховуючи, що останнє перед оскаржуваним періодом підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулося 01.01.2008 згідно постанови Кабміну України №1294, то базовим місяцем індексації в даному випадку має бути січень 2008 року. Визначення судом першої інстанції суми індексації в розмірі 4503,21, що підлягає відшкодуванню, здійснено протиправно, оскільки виходить поза межі наданих суду повноважень та порушує дискреційні повноваження відповідача.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

Позивач надав до суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, у якій спростовує доводи Військової академії (м.Одеса).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до витягу з наказу начальника Військової академії (по стройовій частині) від 03.05.2019 № 97, ст.прапорщика ОСОБА_1 наказом начальника Військової академії (по особовому складу) від 03.05.2019 №45-РС звільненого з військової служби у запас за п.п«б» (за станом здоров`я) п.2 ч.5 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до Малиновського РТЦК та СП м. Одеси.

З 03.05.2019 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу академії та всіх видів забезпечення (а.с. 3).

Військова академія (м.Одеса) листом від 27.05.2020 №6/21/373 надала відповідь на звернення позивача від 21.04.2020 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, згідно з яким повідомила, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплатити індексацію грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ з січня 2016 року по листопад 2018 року у Міноборони не було. З грудня 2018 по день виключення із списків частини індексацію виплачено (а.с. 5).

Відповідно до відомостей карток особового рахунку ОСОБА_1 його посадовий оклад до липня 2015 року становив 685 грн, з вересня 2015 року по березень 2018 року 760 грн, з квітня 2018 року до квітня 2019 року 3260 грн. (а.с. 44-49).

Дані відомості також підтверджуються витягом із розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2014 року по грудень 2017 року (а.с. 50).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення в повному розмірі, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог законодавства проведення індексації у зв`язку з зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. У грудні 2015 року Кабінет Міністрів України, з метою припинення в подальшому виплат сум індексації заробітної плати в розмірах, що склалися станом на грудень 2015 року, і відновлення індексації доходів з 1 січня 2016 року, але за умови - після перевищення індексу споживчих цін над порогом індексації у розмірі 103 %, видав постанову № 1013, зобов`язавши всіх роботодавців здійснити в грудні місяці упорядкування структури заробітної плати своїх працівників шляхом підвищення всіх складових заробітної плати для того, щоб сума цього підвищення перевищила суму індексації, яка склалась у цьому місяці. Пунктом 3 постанови Кабміну №1013 передбачено, зокрема, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (Офіційний вісник України, 2003 р., № 29, ст. 1471). За новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремо взятого працівника не визначається індивідуально і, зокрема, для новоприйнятого працівника не залежить від дати прийняття його на роботу (пункт 10-1 Порядку), а встановлюється єдиним для всієї категорії працівників, об`єднаних єдиним спільним законодавчим актом останнього підвищення їх тарифних ставок (окладів).

Судова колегія частково не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Висновки щодо наявного в позивача права на отримання індексації грошового забезпечення, а також допущеної відповідачем протиправної бездіяльності щодо її невиплати за період з 06.04.2016 по 28.02.2018 встановлено судом першої інстанції та відповідачем не оскаржується.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ч.2 ст.308 КАС України, судова колегія не надає правової оцінки доводам суду в частині задоволення позовних вимог.

Отже, перегляд рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОСОБА_1 здійснюється в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а саме: в частині визначення базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення позивачу.

Судова колегія звертає увагу, що розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі 240/11882/19.

За таких умов здійснений судом першої інстанції самостійний обрахунок належної позивачу суми індексації в розмірі 4503,21 грн. є помилковим, оскільки є втручанням в дискреційні повноваження відповідача.

На думку суду повноваження щодо визначення базового місяця для такого нарахування, у відповідності до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабміну України від 17.07.2003 року № 1078 та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII також покладаються на відповідача, проте з урахуванням його позиції, викладеної у відзивах на позовну заяву та апеляційну скаргу по даній справі, а саме, що таким місяцем є січень 2016 року, дають можливість суду надати оцінку її вірності з урахуванням норм чинного законодавства.

Оцінивши доводи сторін, фактичні обставини справи, а також наявні в матеріалах справи докази судова колегії вважає, що для правильного вирішення оскаржуваних правовідносин необхідно встановити вірність визначення відповідачем місяця для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично базового місяця індексації) січня 2016 року, а також вірність доводів позивача, що таким місяцем має бути січень 2008 року.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України № 1282-XII.

Відповідно до ст.2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України № 1282-XII Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначаються Порядком № 1078.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Визначаючи оскаржуваний період, а також здійснюючи розрахунок належної йому виплати індексації грошового забезпечення, ОСОБА_1 керувався п.5 Порядку №1078 до якого внесено зміни згідно постанови Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013 (постанова набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 1 грудня 2015 року), відповідно до яких п. 5 Порядку №1078 викладено в новій редакції.

Зокрема, передбачено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Враховуючи вищенаведене, вбачається, що підставою для прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 (фактично визначення базового місяця) є підвищення посадових окладів особи.

При цьому зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На момент виникнення оскаржуваних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабміну України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 07.11.2007 року №1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п.13 постанови №1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою апелянт пов`язує прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації за період з квітня 2016 року.

Вищевказана постанова діяла до дати набрання чинності постанови Кабміну України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб від 30.08.2017 р. № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме до 01 березня 2018 року.

Таким чином, на думку позивача для оскаржуваного періоду з квітня 2016 року по лютий 2018 року індекс споживчих цін за 1 або 100 слід прийняти в січні 2008 року.

Проаналізувавши постанову Кабміну України №1294 в період її дії з 01.01.2008 року по 01.03.2018 року, тобто періоду який охоплює період оскаржуваних правовідносин, судова колегія вбачає незмінність розмірів посадових окладів військовослужбовців.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи докази, а саме картки особового рахунку ОСОБА_1 та витяг із розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивача свідчать, що в серпні 2015 року його посадовий оклад було збільшено з 685,00 грн. до 786,61,00 грн., з вересня 2015 року він складав 760 грн та в такому розмірі даний оклад виплачувався включно до березня 2018 року (а.с. 45-48).

На думку судової колегії, прийняття індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації за період з квітня 2016 року включно до лютого 2018 року слід зробити в серпні 2015 року, що спростовує доводи та здійснені розрахунки позивача.

Судова колегія вважає помилковими доводи відповідача та сформовані на їх основі висновки суду першої інстанції, що базовим місяцем для проведення індексації позивачу є січень 2016 року з огляду на наступне.

Правовим обґрунтуванням вищевказаних висновків стало посилання на постанову Кабміну України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 року №1013, п. 3 якої передбачено, що:

міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 (Офіційний вісник України, 2003 р., № 29, ст. 1471).

Разом з тим, дію абз. 2 п. 3 постанови №1013 слід нерозривно пов`язувати з абз. 1 даного пункту, яким установлено, зокрема, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати).

Як уже зазначалося судом, зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

За таких умов, враховуючи, що нові розміри посадових окладів військовослужбовців встановлено постановою №704, починаючи з березня 2018 року, то відсутні підстави стверджувати про необхідність обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078, а отже помилковими є висновки суду першої інстанції, що постанова №1013 чітко визначила початок обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року.

Суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, в зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про визначення базового місяця індексації січень 2016 року, в той час як вірним є визначення базового місяця - серпень 2015 року.

Як вже зазначалось раніше, здійснений судом першої інстанції самостійний обрахунок належної позивачу суми індексації в розмірі 4503,21 грн є помилковим, оскільки є втручанням в дискреційні повноваження відповідача та проведений з невірними вихідними даними.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням зазначеного рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06 квітня 2016 по 28 лютого 2018 у сумі 4503,21 грн підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині постанови про часткове задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року з прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації грошового забезпечення в серпні 2015 року (базовий місяць).

На думку судової колегії, зобов`язання військової частини вчинити дані дії, відповідно до положень ч.2 ст.9 КАС України, є найбільш ефективним способом відновлення порушеного права позивача, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин даної справи.

Судова колегія зазначає, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 15 червня 2020 року. Тому постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року в частині зобов`язання Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06 квітня 2016 по 28 лютого 2018 у сумі 4503,21 грн скасувати.

Ухвалити в цій частині постанову, якою зобов`язати Військову академію (м.Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 06 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року з прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 для обчислення індексації грошового забезпечення в серпні 2015 року (базовий місяць).

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко