Справа № 620/3106/20
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2020 року Чернігів Справа № 620/3106/20

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації та середнього заробітку,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)», в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- стягнути грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 19032,20 грн;

- стягнути середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі 9516,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розрахунок з позивачем щодо виплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна провести відповідач не має можливості за відсутності фінансування, але вказаний факт не є підставою для бездіяльності щодо невиконання зобов`язань по виплаті грошової компенсації.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк вимоги ухвали суду виконані.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03.09.2020 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач у встановлений судом строк надіслав відзив на позов, у якому просив задовольнити позов в частині стягнення компенсації вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 19032,20 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 26.09.2005 до 29.11.2019, на день звільнення перебував на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)».

Державна установа МВК - 91 перебуває в територіальному підпорядкування Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ().

З посади позивач був звільнений з 29.11.2019 за пунктом 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII за наказом начальника ДУ «Менська виправна колонія (№91)» від 29.11.2019 № 115/ОС-19, що підтверджується копією наказу.

Відповідно до Наказу про звільнення відділ фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку установи повинен був провести кінцевий розрахунок із позивачем.

18.06.2020 позивач звернувся до начальника Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» з проханням надати довідку про виплату грошової компенсації за належні йому до видачі предмети речового майна.

З листа від 26.06.2020 № 5-15-20/Л-13 вбачається, що позивачу належить компенсація в розмірі 19032,20 грн відповідно до довідки № 2 про предмети речового майна, складеної на підставі арматурної картки № 42.

Враховуючи дані обставини, позивач, вважаючи, що відповідач неправомірно питання виплати компенсації не вирішував, чим порушив його законні права та інтереси, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" держава забезпечує соціальний захист персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Умови грошового і матеріального забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплата праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються законодавством і мають забезпечувати належні матеріальні умови для комплектування Державної кримінально-виконавчої служби України висококваліфікованим персоналом, диференційовано враховувати характер і умови служби чи роботи, стимулювати досягнення високих результатів у службовій та професійній діяльності і компенсувати персоналу фізичні та інтелектуальні затрати.

На осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 № 578 "Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби", затверджений Порядок забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби (далі по тексту - Порядок), який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами.

Пунктом 23 Порядку визначено, що грошова компенсація замість предметів речового майна особистого користування, що підлягають видачі особам рядового і начальницького складу, виплачується згідно з пунктом 60 цього Порядку. Вартість предметів речового майна особистого користування визначається ДПтС відповідно до їх закупівельної вартості.

За приписами пункту 27 Порядку під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього за цінами, що діють на день підписання наказу про звільнення.

Відповідно до п. 60 Порядку для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки.

Згідно з довідкою № 2, сума компенсації, яка підлягає виплаті позивачу за належні до видачі предмети речового майна складає 19032,20 грн (а.с.26).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2015 року у справі "Кечко проти України" висловив правову позицію, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N 1.

В межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними.

В рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 Конституційний Суд України зазначив, що "служба в міліції, державній пожежній охороні передбачає ряд специфічних вимог, які дістали своє відображення у законодавстві. Норми, що регулюють суспільні відносини у цих сферах, враховують екстремальні умови праці, пов`язані з постійним ризиком для життя і здоров`я, жорсткі вимоги до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових та економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення. Частина п`ята статті 17 Конституції України покладає на державу обов`язки щодо соціального захисту не тільки таких громадян, а й членів їхніх сімей". Конституційний Суд України вважає, що ці положення поширюються і на службу в Збройних Силах України, Військово-Морських Силах України, в органах Служби безпеки України, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо.

Однак з відзиву на позов вбачається, що при формуванні бюджетного запиту на 2021 рік відповідач заклав витрати на грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна особистого користування осіб рядового і начальницького складу. При відкритті асигнувань, позивачу така компенсація буде виплачена.

Отже, права та законні інтереси позивача порушені відповідачем, оскільки наявними у матеріалах справи допустимими доказами підтверджені протиправна бездіяльність відповідача, що полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна в сумі 19032,20 грн на день звільнення, 29.11.2019, відповідно до положень чинного законодавства.

Разом з тим, не підлягає задоволенню вимога позивача стягнути середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні в розмірі 9516,10 грн, оскільки в порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, і потрібно враховувати, що суд не може вирішувати вимоги на майбутнє, а тому права позивача в цій частині не порушені, і така вимога є передчасною.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, підстави протиправної бездіяльності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошової компенсації та середнього заробітку - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Менська виправна колонія (№ 91)" (провулок Дружби, буд. 5, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область, 15652, ) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Стягнути з Державної установи "Менська виправна колонія (№ 91)" (провулок Дружби, буд. 5, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область, 15652, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) грошову компенсацію вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно в сумі 19032 (дев`ятнадцять тисяч тридцять дві) грн 20 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Менська виправна колонія (№ 91)" (провулок Дружби, буд. 5, смт. Макошине, Менський район, Чернігівська область, 15652, ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Чернігівського окружного адміністративного суду (рахунок UA4025002, отримувач - УК у м. Чернігові/м. Чернігів/22030101, код ЄДРПОУ - 38054398, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)) судовий збір у сумі 560 (п`ятсот шістдесят) грн 53 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 жовтня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко