Справа № 140/2495/20
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 140/2495/20

адміністративне провадження № К/9901/26790/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шишова О.О.,

суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №140/2495/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

установив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 року № про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у сумі 207119,65 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки Головного управління ДПС у Волинській області, викладені у акту перевірки від 27.01.2020 року, про те, що позивач здійснював реалізацію пального не будучи зареєстрованим у Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального та спирту етилового, не відповідають дійсності. Позивач вказує, що 31.05.2019 року ним було подано в електронному варіанті заяву про реєстрацію платником податку і про реєстрацію в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового акцизних складів. 31.05.2019 року заява не приймалася і він в телефоному режимі звертався в до відповідача для з`ясування даної причини, однак йому пояснили, що програма не працює як слід. ОСОБА_1 зазначає, що надсилав даний звіт кілька разів. Після того, як надійшла інформація, що заява не прийнята, він 09.08.2019 року повторно надіслав цю ж заяву в електронному порядку. Йому прийшло повідомлення, що звіт доставлено в електронну скриньку ДПС України 09.08.2019 року. В квитанції № 1 було вказано, що документ збережено на центральному рівні, присутні попередження. А також було вказано, про прийняття квитанції № 2, однак у вікні де висвітлюється інформація про прийняття документів було висвітлено - назва - заява про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального та акцизних складів - прийнято - травень 2019 року. Оскільки у акті перевірки було вказано про відсутність реєстрації платником акцизного податку, ОСОБА_1 повторно неодноразово подавав заяви про реєстрацію і лише 28.01.2020 року його було зареєстровано у Реєстрі платників акцизного податку з реалізації пального. Позивач вважає, що підстави для застосування до нього штрафних санкцій відсутні, оскільки ним було своєчасно - 31.05.2019 року подано заяву про реєстрацію платником акцизного податку..

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року скасовано рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року у справі №140/2495/20 та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано дії відповідача протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області ДПС України від 12.02.2020 року № про застосування відносно ОСОБА_1 штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у сумі 207 119 грн. 65 коп.

Не погоджуючись із постановою апеляційної інстанцій, податковий орган подав до Верховного Суду касаційну скаргу.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 6 частини 6 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.

На час звернення позивача з адміністративним позовом, а саме у 2020 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102 гривні.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправним скасування податкового повідомлення-рішення від 12.02.2020 року № про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у сумі 207119,65 грн.

Позовна вимога не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є справою незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" ("Levages Prestations Services v. France") від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; "Гомес де ла Торре проти Іспанії" ("Brualla Gomes de la Torre v. Spain") від 19 грудня 1997 року, заява 26737/95).

На підставі викладеного вбачається, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" у праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України,

ухвалив:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року у справі №140/2495/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Волинській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

2. Копію даної ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й не оскаржується.

Суддя-доповідач О.О. Шишов

Судді І.В. Дашутін

М.М. Яковенко