Справа № 204/1303/20
Суддя: Мащук В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1303/20
Провадження № 2-а/204/48/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада2020 Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю представника відповідача

Головного управління державної казначейської

служби України в Дніпропетровській області Дерновського М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Даргель Михайла Вікторовича, Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд:

- визнати дії Головного спеціаліста-інспектора з питань паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Даргель Михайла Вікторовича протиправними;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн.;

- зобов`язати КП «МІСЬКАВТОПАРК» ДМР сплатити на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 894 грн., в рахунок відшкодування матеріальних збитків;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24 жовтня 2019 року близько 12:25 години автомобіль «FORD», р/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 було тимчасово затримано та доставлено на спеціальний майданчик КП «Міськавтопарк» ДМР. Маючи крайню необхідність у користуванні автомобілем, ОСОБА_1 було сплачено усі необхідні кошти для повернення свого транспортного засобу, оскільки тільки за таких умов він міг забрати своє майно. Того ж дня йому було вручено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 00040379. 11 лютого 2020 року ОСОБА_1 було отримано постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 000040379 та Акт огляду тимчасового затримання транспортного засобу № 1563 від 24.10.2019 року. Позивач вважає, що постанова винесена незаконно у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Представник позивача, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач Головний спеціаліст інспектор з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Даргель Михайло Вікторович в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що позовна заява є необґрунтованою, дії інспектора відповідали вимогам закону, при виявленні порушення, а саме порушення п.п. «д» п. 15.10 розділу 15 ПДР, що автомобіль «FORD», р/н НОМЕР_1 , своїм розташуванням створював перешкоди для руху, інспектором було здійснено фотофіксацію порушення, було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі транспортного засобу, а також, у зв`язку з тим, що транспортний засіб створював перешкоду для руху, його було евакуйовано. У задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області заперечував проти задоволення позовної заяви в повному обсязі, заперечення, викладені у письмовому відзиві підтримав, просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради надав пояснення до позовної заяви, відповідно до яких у задоволенні позовної заяви просив відмовити в повному обсязі, так як дії інспектора відповідали чинному законодавству. Крім того зазначив, що позивачем не надано будь яких доказів про спростування наявності в його діях адміністративного правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року, 24 жовтня 2019 року об 11 год. 54 хв. за адресою: м.Дніпро, вул. Южная, 8, транспортним засобом «FORD FIESTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснено стоянку у місці, де транспортний засіб, що стоїть, створює перешкоду для руху пішоходів, чим порушено вимоги пп. «д» п.15.10 ПДР (арк.с.5).

Відповідно до акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №1563 прим.2 від 24 жовтня 2019 року, в присутності двох понятих, транспортний засіб «FORD FIESTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , було доставлено на спеціальний майданчик КП «Міськавтопарк» (арк.с.6).

Відповідно до копії конверта направленого з Інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР на адресу ОСОБА_1 та витягу з офіційного сайту Укрпошти, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року та акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №1563 від 24 жовтня 2019 року отримано ОСОБА_1 11 лютого 2020 року (арк.с.26, 27-30)

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб «FORD FIESTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (арк.с.31-32).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Розділом 15 ПДР встановлені вимоги щодо здійснення зупинок та стоянок транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «д» п.15.10. ПДР України стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КпАП України передбачена відповідальність за порушення водіями транспортних засобів правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Відповідно до ч.1 cт.260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень та для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускається тимчасове затримання транспортного засобу.

Відповідно до cт.265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з матеріалів справи, головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Даргель М.В. винесено постанову серії ІД №00040379 від 12 грудня 2019 року, у якій зазначено, що фотозйомка та/або відеозапис здійснюється за допомогою технічного засобу LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2. Однак, з наданих копій фотознімків від 24.10.2019 року (арк.с.49-52) не можливо встановити відстань між транспортним засобом позивача та будівлею прилеглою до тротуару. Відповідно до наданих знімків вбачається, що інспектором проводилося вимірювання відстані, однак не зазначено, якою стрічною проводилося вимірювання, її довжина, яка відстань від будівлі до автомобіля.

Отже, відповідачем не доведена наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Розглядаючи позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Даргель Михайла Вікторовича, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в даній категорії спорів, суд не вправі вирішувати питання щодо правомірності (протиправності) дій відповідача, оскільки це не входить до повноважень суду відповідно до ч.3 ст.286 КАС України. Крім того, дана вимога є фактично беззмістовною і дублюючою, оскільки цілком достатнім для поновлення прав позивача є скасування рішення суб`єкта владних повноважень, яке і скасовується, зокрема, з підстав неправомірності дій суб`єкта владних повноважень при його ухваленні.

Стосовно позовних вимог позивача про стягнення завданої майнової шкоди (збитків), у загальному розмірі 1788 грн., яка включає витрати на оплату евакуатора, зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, сплату штрафу за неправильну парковку, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до квитанції №18193-51727-60338 від 24.10.2019 року ОСОБА_1 сплатив штраф за неправомірну паркову, протокол серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року, у розмірі 255 грн. (арк.с.7).

Відповідно до квитанції №18193-51727-60380 від 24.10.2019 року ОСОБА_1 сплатив 720 грн. за транспортування ТЗ НОМЕР_1 , на спеціальний майданчик вагою: до 2000 кг. (арк.с.7).

Відповідно до квитанції №18193-51727-60509 від 24.10.2019 року ОСОБА_1 сплатив 144 грн. за зберігання ТЗ НОМЕР_1 , на спеціальному майданчику (арк.с.7).

Відповідно до п. 12 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках (із змінами і доповненнями затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1102) повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред`явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення. Таким чином, для того щоб повернути ТЗ, позивач був вимушений сплатити витрати на оплату евакуатора, зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику та послуги банку.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

Таким чином, обов`язок відшкодувати завдану шкоду фізичній особі покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-440цс16 від 25 травня 2016 р.

З огляду на те, що відповідач Головний спеціаліст інспектор з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Даргель Михайло Вікторович є службовою особою, суд вважає, що за його дії повинен нести відповідальність орган, в якому він працює.

Відповідно до п. 1.4 Положення про Інспекцію з питань контролю за паркуванням, затвердженого Рішенням міської ради від 25.07.2018 року № 55/34 інспекція є юридичною особою публічного права, утримується за рахунок коштів місцевого бюджету, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби, має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, штампи, бланки та інші реквізити.

Отже, кошти на відшкодування завданої позивачу матеріальної шкоди у загальній сумі 1119 грн. належить стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідачів на його користь витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.3-7 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн., позивачем не надано жодних доказів, у зв`язку з чим вимога про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України судові витрати компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.14, 122, 222, 247, 251, 268 КУпАП, ст.ст.2-14,72-77,122,241-250, 268, 286 КАС України, ст. 13, 16, 23, 1166, 1167, 1174 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного спеціаліста інспектора з паркування відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспекції з питань контролю за паркуванням ДМР Даргель Михайла Вікторовича, Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, третя особа Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00040379 від 12 грудня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн. скасувати.

Стягнути з Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 1119 (одна тисяча сто дев`ятнадцять)грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Ю. Мащук