Справа № 500/1477/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1477/20

29 жовтня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в жовтні 2019 року після досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 звернувся до відповідача за призначенням пенсії, надавши трудову книжку та архівні довідки про його трудовий стаж та заробітну плату за період з квітня 1977 року по грудень 1978 року і з грудня 1984 року по лютий 2000 року у колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська» (с. Сорока Гусятинського району). Надати трудову книжку про роботу у цьому колгоспі і селянській спілці позивач не мав змоги, внаслідок втрати їхнього архіву через затоплення підвального приміщення.

Однак, позивач отримав листа з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 04.02.2020 року, в якому зазначено, що рішення про призначення йому пенсії станом на 09.01.2020 року не прийнято, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії. Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними, і тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 30.06.2020 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 17.07.2020. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії по віку 11.10.2019 року.

Одночасно, із зверненням за призначенням пенсії, позивач подав заяву до Гусятинського районного суду Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, справа № 596/1863/19.

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Враховуючи вищенаведене та документи, які були подані позивачем для призначення пенсії, відділ з питань призначення пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області станом на час звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду, не прийняв рішення про призначення чи відмову у призначенні пенсії, у зв`язку і відсутністю інформації про прийняте рішення Гусятинським районним судом Тернопільської області.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не порушувало право ОСОБА_1 на зарахування чи не зарахування періодів роботи, які він оскаржує, оскільки на момент звернення до Тернопільського окружного адміністративного суду не було прийняте рішення про призначення чи відмову у призначенні пенсії за віком позивачу.

Тому, відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

22 липня 2020 року ухвалою суду було призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 12.08.2020 о 12:00 год.

Ухвалою суду від 12.08.2020 відкладено розгляд справи на 17.09.2020 о 11:00 год., у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Ухвалою суду від 17.09.2020, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) оголошено перерву до 05.10.2020 о 12:00 год. для підготовки до надання нових пояснень по справі.

Ухвалою суду від 05.10.2020 відкладено розгляд справи на 29.10.2020 о 11:45 год., у зв`язку із неявкою представника відповідача.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника в порядку письмового провадження. Щодо заявлених позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії по віку 11.10.2019.

Позивач надав трудову книжку та архівні довідки про свій трудовий стаж та заробітну плату за період з квітня 1977 року по грудень 1978 року і з грудня 1984 року по лютий 2000 року у колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська» (с. Сорока Гусятинського району). Також, ОСОБА_1 зазначив, що надати трудову книжку про роботу у цьому колгоспі і селянській спілці не мав змоги, внаслідок втрати їхнього архіву через затоплення підвального приміщення.

Одночасно із зверненням за призначенням пенсії, позивач подав заяву до Гусятинського районного суду Тернопільської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, справа № 596/1863/19.

ОСОБА_1 отримав листа з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 04.02.2020, в якому зазначено, що рішення про призначення йому пенсії станом на 09.01.2020 року не прийнято, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії, а саме рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області.

Відповідач зазначив, що вказані архівні довідки не є правовстановлюючими документами, що дають право на призначення пенсії. Такі дії відповідача ОСОБА_1 вважає протиправними, і тому звернувся до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2 виробництв, робіт професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше як 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи у чоловіків з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Працівники, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із, зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: чоловікам - на І рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Як видно з матеріалів справи, в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 2018 року та № 1197 від 01 липня 2019 року, які не прийнято відповідачем, чітко та беззаперечно відображено трудовий стаж позивача у колгоспі ім. Кузнецова та селянській спілці «Сороківська» (с. Сорока Гусятинського району), а також і заробітну плату.

Також, позивач зазначив, що його роботу впродовж вищевказаних років у колгоспі ім. Кузнецова та селянській спілці «Сороківська» можуть підтвердити свідки, які разом із ним працювали в період з квітня 1977 року по грудень 1978 року і з грудня 1984 року по лютий 2000 року.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежне від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

У пункті 4.2 цього Порядку зазначено, що застосування списків проводиться за результатами атестації (як вперше проведеної, так і чергової) обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві на змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

В силу приписів п.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з вимогами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком №2 виробництв, робіт професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше як 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 №213-VIII пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи у чоловіків з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців.

Працівники, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із, зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: чоловікам - на І рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до вимог ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 вищевказаного Порядку встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. При цьому, у довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Видавати такі довідки мають право винятково підприємства, на яких працювала особа, або їх правонаступники та лише на підставі первинних документів.

У разі ліквідації підприємства і відсутності при цьому правонаступників підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановленої для окремих категорій працівників, здійснюється в порядку, визначеному Пенсійним фондом України (постанова правління №18-1 від 10.11.2006), за погодженням з Мінпраці та Мінфіном, відповідними комісіями, які створені при головних управліннях Пенсійного фонду України в кожній області.

Водночас, згідно п.18 цього ж Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У відповідності до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно із частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (стаття 24 Конституції України).

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року "Про незалежність судової влади" встановлено, що відповідно до ст. ст. 8 та 22 Конституції України не підлягають застосуванню судами закони та інші нормативно-правові акти, якими скасовуються конституційні права і свободи людини та громадянина, а також нові закони, які звужують зміст та обсяг встановлених Конституцією України і чинними законами прав і свобод. Суди при визначенні юридичної сили законів та інших нормативно-правових актів щодо їх діяльності повинні керуватися Конституцією України як актом прямої дії.

Позивач дійсно працював в період з квітня 1977 року по грудень 1978 року і з грудня 1984 року по лютий 2000 року у колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська» (с. Сорока Гусятинського району), що підтверджується поданими документами.

Отже, відповідь Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яка оформлена листом №296/03-21 від 04.02.2020, яким позивачу повідомлено, що рішення про призначення пенсії станом на 09.01.2020 року не прийнято, оскільки відсутні документи для визначення права на призначення пенсії, є протиправною бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яка порушує права позивача.

Таким чином, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо не зарахування до страхового стажу зазначених періодів роботи ОСОБА_1 є передчасною позовною вимогою, оскільки відповідачем рішення щодо зарахування або відмови зарахування до його страхового стажу спірних періодів роботи не приймалось взагалі.

Враховуючи те, що суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно можуть бути порушені у майбутньому висновок позивача про те, що відповідач відмовив йому у зарахуванні до страхового стажу його періодів роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року є помилковим, відтак не підлягає захисту шляхом визнання таких дій протиправними та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року, а тому даний адміністративний позов підлягає до часткового задоволення шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви позивача від 11.10.2019 р. про призначення пенсії та зобов`язання відповідача розглянути заяву про призначення пенсії з врахуванням до страхового стажу позивача його періоди роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року.

При цьому суд враховує те, що згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (частини четверта статті 245 КАС України).

Водночас, відповідно до статті 2 КАС, суд перевіряє, зокрема, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповіддю відповідача на заяву позивача про призначення пенсії у формі листа №296/03-21 від 04.02.2020, не вирішено його заяви взагалі та не призначено, або відмовлено у призначенні йому пенсії з врахуванням до страхового стажу зазначених періодів його роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року.

Тобто, заява не розглянута по суті, а лист - відповідь свідчить про відсутність прийнятого відповідачем обґрунтованого і законного рішення

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, наявні підстави для захисту прав позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 11.10.2019 про призначення пенсії, з врахуванням періодів роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року.

Водночас, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29).

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Оскільки рішення суду не повинно містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його про вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє достатнім способом захисту прав позивача в даному випадку буде зобовязання відповідача розглянути заяву позивача та прийняття відповідного рішення про призначення йому пенсії в т.ч. з врахуванням можливості зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 його періодів роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій щодо незарахування до страхового стажу періодів роботи, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не розгляду по суті заяви від 11.10.2019 р. ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.10.2019 про призначення пенсії, з врахуванням періодів роботи з квітня 1977 року по грудень 1978 року та з грудня 1984 року по лютий 2000 року в колгоспі ім. Кузнецова і селянській спілці «Сороківська», відображених в архівних довідках Гусятинського Трудового архіву №№ 1685, 1686, 1687 від 12 листопада 1918 року та № 1197 від 01 липня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 листопада 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: Майдан Волі, 3,м. Тернопіль,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769).

Головуючий суддя Подлісна І.М.