Справа № 460/7779/20
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 жовтня 2020 року м. Рівне №460/7779/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є.

розглянувши матеріали адміністративного позову

ОСОБА_1
доПриватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Роман Васильович Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "СІТІ ФІНАНС"
про визнання протиправними дії, та скасування виконавчого напису та постанов

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовними вимогами до приватного виконавця Клименка Р.В., приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича та ТзОВ »Фінансова компанія «Сіті фінанс» про: визнання протиправним виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем та скасування цього виконавчого напису, а також про скасування постанов приватного виконавця Клименка Р.В. та визнання його дій протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження за поданим позовом, суд виходив з наступного.

Положеннями п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Виходячи із наведених процесуальних норм ч. 1 ст. 19 КАС України визначено юрисдикцію адміністративних судів у справах про публічно-правові спори.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Позивачка просить суд в т.ч. визнати протиправним та скасувати виконавчий напис нотаріуса та надати правову оцінку діям нотаріуса. Тобто, зі змісту мотивувальної та прохальної частини позову вбачається, що позивачка просить про визнання цього виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в зв`язку з допущенням приватним нотаріусом порушення порядку вчинення нотаріальних дій.

У зв`язку з наведеним суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч. 12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) сформовано наступний правовий висновок: «…Спори між боржниками та стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, якщо суб`єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам ЦПК України вирішуються судом за позовами до стягувачів у порядку цивільного судочинства.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.08.2019 у справі №519/77/18 (провадження №61-10311св19) зазначив таке: «…Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

В силу припису ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи із наведених правових позицій Верховного Суду та характеру спірних відносин суд вважає, що спірні правовідносини, що виникли між позивачем і приватним нотаріусом щодо вчинення останнім нотаріальної дії (вчинення виконавчого напису) підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства

Відповідно до частин 1, 6 статті 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Згідно з ч. 4 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Суд дійшов висновку про те, що у позові об`єднано вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що не допускається згідно з ч. 6 ст. 21, ч. 4 ст. 172 КАС України.

Так, вимога щодо скасування постанови приватного виконавця та визнання його дій протиправними підлягає розгляду адміністративним судом відповідно до ст. 19 КАС України.

Водночас, інша вимога до відповідачів приватного нотаріуса Клименко Р.В. та ТзОВ» Фінансова компанія «Сіті фінанс» про скасування виконавчого напису, не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки скасування виконавчого напису про стягнення боргу належить розглядати в порядку ЦПК України про що судом зазначалось вище. При цьому слід виходити з компетенції суду щодо розгляду цивільних справ, зазначеної в статті 15 ЦПК.

Оскільки характер спірних правовідносин між позивачем та ТзОВ «Сіті фінанси» є цивільно-правовим, то вимоги про скасування виконавчого напису та визнання дій приватного нотаріуса неправомірними підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначене в сукупності дає підстави стверджувати, що спір в цій частині не є публічно-правовим і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а належить до цивільної юрисдикції.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Підстав для застосування положень ст. 172 КАС України щодо роз`єднання позовних вимог не має, оскільки вимоги, які не належить розглядати за правилами КАС України не можуть бути виділені в окреме провадження.

Отже, враховуючи, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог і відсутні підстави для застосування положень ст. 172 КАС України, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу позивача на положення пункту 4 частини другої статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою.

На підставі вищенаведеного, керуючись пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України

У Х В А Л И В :

Позовну заяву повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, та з дотриманням вимог процесуального законодавства, наведених в ухвалі суду.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Є. Махаринець