Справа № 200/8147/20-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 р. Справа№200/8147/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Ушенка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85323, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 13) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності щодо необчислення стажу роботи за період з 12.12.1989 по 20.05.1996 в Димитровській геологорозвідувальній експедиції за професією машиніста бурового станка підземного з повним робочим днем в шахті та зобов`язання обчислити стаж роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 в Димитровській геологорозвідувальній експедиції за професією машиніста бурового станка підземного з повним робочим днем в шахті за Списком № 1 і розглянути заяву про перерахунок пенсії від 31.07.2020 з урахуванням стажу роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 в Димитровській геологорозвідувальній експедиції за професією машиніста бурового станка підземного з повним робочим днем в шахті за Списком № 1 згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

В обґрунтування позову посилається на те, що з 28.09.2016 перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії по інвалідності.

31.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням до його пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 в Димитровській геологорозвідувальній експедиції за професією машиніста бурового станка підземного з повним робочим днем в шахті за Списком № 1 у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом відповідача від 14.08.2020 № 0581-02-8/9179 йому надано відповідь про те, що спірний період зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, проте положення Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не застосовано.

Вважає бездіяльність відповідача протиправною і такою, що порушує його конституційні і соціальні права, оскільки, на його думку, положення статей 1, 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мають бути безпосередньо пов`язані з професіями, які віднесено до Списку № 1.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, не погоджуючись із позовними вимогами, надав до суду відзив, вмотивований тим, що згідно записів у трудовій книжці позивача він у спірний період часу працював в Димитровській геологорозвідувальній експедиції у якості учня машиніста бурової установки та помічника машиніста бурової установки. Вказаний період було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1. Однак, відповідач вважає, що спірний період правомірно не зараховано при обчисленні пенсії у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки у відповідності до роз`яснень Міністерства соціальної політики України працівники зазначених експедицій не зайняті безпосередньо видобуванням вугілля та інших корисних копалин.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив обставини, аналогічні викладеним у позові.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є пенсіонером по інвалідності, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , та знаходиться на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Протоколом УПФУ в м. Красноармійську Донецької області від 12.06.2009 № 662 позивачеві призначено пенсію по інвалідності.

31.07.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із зарахуванням періоду роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 до Списку № 1 з урахуванням вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Листом Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.08.2020 № 0581-02-8/9179 на заяву позивача надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян», відповідно до якого період його роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 зараховано до пільгового за Списком № 1 без урахування вимог Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , копія якої наявна в матеріалах справи, останній у спірний період працював у Димитровській геологорозвідувальній експедиції:

- з 12.12.1989 по 25.01.1990 у якості учня помічника машиніста бурової установки підземного ( нак. 72 к від 08.12.1989);

- з 25.01.1990 по 20.05.1996 - у якості помічника машиніста бурової установки підземного з повним робочим днем у шахті (нак. 7-к від 26.01.1990).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній структурної одиниці Димитровська геологорозвідувальна одиниця виробничого об`єднання шахтної геології та технічного буріння «Укрвуглегеологія» від 24.04.2009 №56 ОСОБА_1 у період з 12.12.1989 по 25.01.1990 та з 25.01.1990 по 20.05.1996 працював повний робочий день у шахті в Димитровській геологорозвідувальній експедиції та виконував гірничі роботи у геологорозвідці за професією учня помічника машиніста бурової установки підземного та помічника машиніста бурової установки підземного, що передбачена підрозділом 1 розділу 1 Списку № 1 Постанови КМУ від 11.03.1994 № 162 (код професії 1010100а).

Відповідно до виписки ІКІС ПФУ «Підсистема призначення та виплати пенсії» період роботи позивача з 12.12.1989 по 19.04.1996 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, період роботи з 20.04.1996 по 20.05.1996 зараховано до страхового стажу без зарахування до пільгового за Списком № 1.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).

Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вже зазначалося судом, відповідно до записів у трудовій книжці позивача він у спірний період працював у Димитровській геологорозвідувальній експедиції:

- з 12.12.1989 по 25.01.1990 в якості учня помічника машиніста бурової установки підземного (нак. № 72 к від 08.12.1989);

- з 25.01.1990 по 20.05.1996 - в якості помічника машиніста бурової установки підземного з повним робочим днем у шахті (нак. № 7-к від 26.01.1990).

Наказом міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільговому розмірі» передбачено, до Списку № 1 віднесено усіх робітників, інженерно-технічних робітників та службовців, зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди, та інших рудних та нерудних копалин, у геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт та рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні вказаних вище робітників та службовців.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний день на підземних роботах (Розділ І код 1010100а).

Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний день на підземних роботах ( Розділ І код 1010100а).

Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» визначено, що до Списку № 1 віднесено усіх робітників, зайнятих повний день на підземних роботах ( Розділ І код 1.1а).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для зарахування позивачеві спірного періоду його роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 до стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менше як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 процентів середньої заробітної плати шахтарям, але не менш як 3 розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по 1 року.

Відповідно до статті 1 Гірничого закону України від 6 жовтня 1999 року № 1127-XIV шахта - гірниче підприємство з видобування корисних копалин (вугілля, солей тощо) підземним способом.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі №345/4616/16 дійшов правового висновку, що статтю 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" слід розглядати у нерозривному зв`язку зі списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Таким чином, оскільки у спірний період позивач виконував підземні роботи з повним робочим днем у шахті, які у відповідності до чинного на час роботи позивача законодавства відносились до Списку № 1, суд приходить до висновку, що останній має право на перерахунок його пільгового стажу за Списком № 1 за період з 12.12.1989 по 20.05.1996 у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

З урахуванням вищевикладеного, дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 в обчисленні період його роботи з 12.12.1989 по 20.05.1996 у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є протиправними, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем було вчинено саме дії щодо неврахування спірного періоду при обчисленні пенсії позивача у відповідності до положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а не бездіяльність, як зазначає позивач.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача обчислити стаж його роботи у спірний період у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та розглянути заяву від 31.07.2020, суд зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що позивач є пенсіонером по інвалідності, однак звернувся до пенсійного органу із заявою, викладеною в довільній формі, про перерахунок обчисленої пенсії як пенсіонеру за віком.

В межах спірних правовідносин йде мова лише про зміну порядку обчислення розміру раніше призначеної пенсії по інвалідності, вид пенсії не змінюється, з урахуванням чого позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок довільного зразка, яка містить всі необхідні дані для здійснення відповідачем такого перерахунку.

Разом з тим, відповідачем заяву позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», рішення щодо перерахунку позивачу пенсії відповідно до чинного законодавства відповідачем не приймалося, лист відповідача від 14.08.2020 №0581-02-8/9179 має роз`яснювальний характер та не тягне для позивача правових наслідків.

Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 у справі № 537/3480/17 зроблено висновок, що зазначаючи про недотримання порядку звернення до Пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, суд апеляційної інстанції припустився формалізму, оскільки, по-перше, зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка, а, по-друге, з огляду на відповідь УПФ, неналежна форма заяви не була підставою для відмови.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Слід також зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22 грудня 2014 року за № 28-2, серед основних завдань управління є, зокрема, завдання призначати (здійснювати перерахунок) і виплату пенсії, щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства.

Відтак, тільки Пенсійний фонд (та його структурні підрозділи) наділені повноваженнями щодо призначення/перерахунку пенсії.

Суд зауважує, що індивідуальні акти, які приймаються суб`єктом владних повноважень в результаті реалізації ним владних управлінських функцій, повинні бути чіткими і обґрунтованими, тобто містити посилання на норми законодавства і підстави, які покладені в основу їх прийняття. При цьому, ці підстави повинні бути роз`яснені, тобто конкретизовані, суб`єктом владних повноважень, щоб при ознайомленні особи з таким рішенням воно було йому зрозумілим.

Обираючи належний спосіб захисту порушених відповідачем соціальних прав позивача, суд, керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст. 8 Конституції України та ст. 6 КАС України, на підставі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Таким чином, оскільки відповідачем не прийнято відповідне рішення щодо обчислення/необчислення спірного періоду роботи позивача за Списком № 1 у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 31.07.2020 та прийняти вмотивоване рішення в порядку, визначеному чинним законодавством, щодо обчислення періоду роботи позивача з 12.12.1989 по 20.05.1996 при перерахунку пенсії по інвалідності з урахуванням висновків суду.

При цьому, суд звертає увагу відповідача на те, що при повторному розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії, відповідачеві необхідно прийняти відповідне рішення з урахуванням спірного періоду роботи позивача при обчисленні його пільгового стажу у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові або службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір за квитанцією від 31.08.2020 № 88 у сумі 840,80грн.

Таким чином, суд вважає за можливе покласти судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи, на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Враховуючи наведене вище та немайновий характер позовних вимог, судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85323, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Центральна, буд. 13) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; юридична адреса: 85323, Донецька область, м. Покровськ, вул. Центральна, 13) щодо неврахування періоду роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 12 грудня 1989 по 20 травня 1996 року при обчисленні стажу його роботи у відповідності до положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (; юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Покровськ, вул. Центральна, 13) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 31.07.2020 про перерахунок пенсії та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України з урахуванням висновків суду.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; юридична адреса: 85323, Донецька область, м.Покровськ, вул. Центральна, 13) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2020 року.

Суддя С.В. Ушенко