Справа № 592/10490/20
Суддя: Шияновська Т. В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/174/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Солошенка Івана Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

14 вересня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , яка обґрунтована тим, що 03 вересня 2020 року інспектором Солошенко І.М. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3079580, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425,00 грн., за проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, тобто за порушення п. 8.7.3.ґ ПДР України.

Позивач зазначає, що 03 вересня 2020 року близько 20:17 год., керуючи автомобілем марки «Citroen Cpace Tourer», д.р.н. НОМЕР_1 , він рухався по вул. Тюринська у м. Харків, жодних правил дорожнього руху не порушував. Доказів зворотного відповідачем не надано, оскаржувана постанова не містить посилання на жоден доказ вчиненого ним правопорушення.

Тому дії відповідача є неправомірними, а постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, як незаконна.

Ухвалою Ковпаківського районного суду від 15 вересня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, 06 жовтня 2020 року позивачем усунуті виявлені недоліки, судовий збір сплачений, а тому ухвалою суду від 07 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження.

В ухвалі було визначено строк на подання відзиву, вказану ухвалу відповідач отримав 12 жовтня 2020 року (а.с.29), проте відзив на позовну заяву у встановлений строк не подав.

В судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду, не з`явився.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить провести судовий розгляд у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що 03 вересня 2020 року інспектором Солошенком І.М. було складно постанову серії ЕАМ № 3079580, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КупАП за порушення п.8.7.3.ґ ПДР України (а.с. 5).

Згідно з п.п.3,8,11 ч.1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до положень п.8.7.3. ґ жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, а оскаржувану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

З аналізу положення ст.247 КупАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі - інспектор роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області Солошенко І.М. відзив на позовну заяву не надав, будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, крім копії оскаржуваної постанови, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, у пункті 9 оскаржуваної постанови не зазначені відомості про наявність доказів, на яких зафіксовано правопорушення.

Частиною 3 ст.283 КупАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, всупереч вимогам ст.77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові від 03 вересня 2020 року та не підтверджується жодними іншими доказами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не надав суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України постанова серії ЕАМ № 3079580 від 03 вересня 2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КупАП, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Вирішуючи питання судових витрат, суд прийшов такого висновку.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідач - інспектор роти №5 батальйону №3 УПП в Харківській області лейтенант поліції Солошенко Іван Миколайович виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КупАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції в м. Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Тому на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 77, 90, 243-246, 250, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3079580 від 03 вересня 2020 року, винесену інспектором патрульної поліції роти №5 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Солошенком Іваном Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КупАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (чотириста двадцять п`ять) гривень, а провадження в адміністративній справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (вул. Шевченка, 315А, м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Шияновська