Справа № 300/1416/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2020 р. справа № 300/1416/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
за участю: секретаря судового засідання Федик О.В.,
представника відповідача Дацьо Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2020 у виконавчому провадженні №62004817, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Суду пояснив, що постанова Долинського районного суду від 24.03.2020 у справі №343/338/20 ним не оскаржена, визначену судом суму штрафу сплатив протягом 5 днів після отримання копії судового рішення в Долинському районному відділі державної виконавчої служби.
Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила з підстав, наведених у запереченні на позов.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, судом встановлено наступне.
У постанові Долинського районного суду від 24.03.2020 в справі №343/338/20 зазначено, що ОСОБА_1 в судове засідання на повторний виклик не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, про що свідчать оголошення на офіційному сайті Долинського районного суду про виклик у судове засідання. Судові повістки, які направлялись за адресою проживання ОСОБА_1 повернулись з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання».
Вказана постанова Долинського районного суду від 24.03.2020 направлена для відома ОСОБА_1 , що підтверджується супровідним листом Долинського районного суду №343/338/20 від 24.03.2020 (а.с.17).
21.04.2020 постанову Долинського районного суду від 24.03.2020 про накладення на позивача штрафу направлено судом для примусового виконання, 06.05.2020 отримано Долинським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) (а.с.12).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно із статтею 3 цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Приписами статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.
Таким чином, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є виконавчим документом, який підлягає до примусового виконання.
Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу регламентовано статтею 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі також КУпАП).
Так, згідно частини 1 статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом (ч.1 ст.308 КУпАП).
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України (ч.2 ст.308 КУпАП).
Частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
Суд зазначає, що посилання позивача на таку підставу скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 07.05.2020, як недотримання Долинським районним судом вимог щодо належного повідомлення сторони про участь у справі, за відсутності доказів оскарження постанови суду, а також неотримання позивачем з незалежних від суду причин постанови від 24.03.2020, не можуть бути обґрунтованими доводами для скасування рішення органу державної виконавчої служби при примусовому виконанні.
Суд звертає увагу, що в межах спірних правовідносин судом не перевіряється правомірність дій Долинського районного суду Івано-Франківської області щодо передачі на примусове виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження, у разі надходження виконавчого документа на примусове виконання, передбачено частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».
Обов`язок стягнути подвійну суму штрафу при примусовому виконанні передбачено статтею 307 КУпАП., виконавчий збір статтями 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином, якщо виконавчий документ відповідає усім вимогам та його пред`явлено до виконання у межах встановленого законом строку і до відділу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення, відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти цей виконавчий документ до виконання та, за відсутності доказів сплати штрафу, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа винести постанову про відкриття виконавчого провадження, стягнути подвійну суму штрафу і виконавчий збір.
При цьому, суд вказує про помилковість тверджень позивача про визначення спірною постановою стягнути виконавчий збір на користь приватного виконавця.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що постанова від 07.05.2020 у ВП №62004817 про відкриття виконавчого провадження прийнята головним державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) правомірно, а тому в задоволенні позову слід відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статтями 139, 241-246, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 287, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.

Рішення складене в повному обсязі 04.11.2020.