Справа № 200/5429/20-а
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року справа №200/5429/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М.,

секретар судового засідання - Мирошниченко О.Л.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Кришталь В.І.,

представника відповідача 1 - Ніколєнка Є.О., Булгакова Д.О.,

представника відповідача 2- Сапсай С.В.,

третьої особи - не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 , Головного управління Держпраці у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 200/5429/20-а (головуючий І інстанції Зеленов А.С., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 про скасування наказів та поновлення на посаді,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці у Донецькій області, відповідач 1), Державної служби України з питань праці (далі - відповідач 2), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань праці № 40-кт від 3 червня 2020 року та наказ ГУ Держпраці у Донецькій області № 185-к від 3 червня 2020 року;

- поновити позивача на посаді першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області з 3 червня 2020 року.

- стягнути з відповідача 1 на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 3 червня 2020 року по день фактичного поновлення на посаді (т. 1 а.с. 2-6).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 116).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.08.2020 року позов задоволений частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань праці № 40-кт від 3 червня 2020 року про скасування наказів від 8 листопада 2019 року № 112-кт та від 18 грудня 2020 року № 122-кт;

- визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держпраці у Донецькій області № 185-к від 3 червня 2020 року про скасування наказу від 23 грудня 2019 року № 504-к;

- зобов`язано Державну службу України з питань праці та ГУ Держпраці у Донецькій області поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області з 3 червня 2020 року;

- стягнуто з ГУ Держпраці у Донецькій області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 03.06.2020 по 21.08.2020 (по день винесення судового рішення) у розмірі 49621,60 грн. з вирахуванням з вказаної суми належних до сплати податків і зборів;

- в іншій частині позовних вимог - відмовлено;

- рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 16540,53 грн. звернуто до негайного виконання;

- стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Донецькій області судовий збір в розмірі 420,40 грн.;

- стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці судовий збір в розмірі 420,40 грн.;

- встановлено Державній службі України з питань праці (Держпраці) та Головному управлінню Держпраці у Донецькій області строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 200/5429/20-а до 20 вересня 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області (т. 2 а.с. 189-196).

Третя особа не погодилася з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на порушення норм матеріального права та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

В обґрунтування доводів посилався на хибність висновку суду про зволікання відповідачів щодо непропонування позивачу рівнозначної посади. Апелянт вважає, що рішення суду у справі № 805/1421/16-а виконано своєчасно і в повному обсязі, невідповідність задоволених позовних вимог очікуванням позивача сталося через його некомпетентність та невміння визначитись з позовними вимогами. Також, є хибним висновок суду про невиконання рішення суду у справі № 805/1963/17-а, оскільки судом не взято до уваги доводи відповідачів з цього питання, так само позивач зволікав з виконання рішення суду, не звертаючись до виконавчої служби, з метою збільшення суми стягнення за вимушений прогул. Рішення суду у справі № 805/1963/17-а набрало законної сили 19.09.2017 року, позивач звернувся до виконавчої служби 09.10.2019 року, тобто більш ніж через 2 роки після набрання рішенням законної сили. Хибним є висновок суду про поворот виконання рішення суду, оскільки наказ відповідача 2 від 03.06.2020 року № 40-кт, яким скасовано наказ № 112-кт від 08.11.2019 року та № 122-кт від 18.12.2019 року, так само, як і наказ відповідача 1 № 185-к від 03.06.2020 року, яким скасовано наказ № 504 від 23.12.2019 року, було видано у зв`язку із втратою позивачем права на зайняття посади державної служби. Судом хибно визнано, що спірні накази прийнято на виконання рішення Верховного суду у справі № 805/1963/17-а. Саме на виконання рішення суду у справі № 805/1963/17-а позивача працевлаштовано на посаду державної служби без дотримання вимог ст. 21 Закону України «Про державну службу». Апелянт вважає, що питання повороту судового рішення у вигляді стягнення безпідставно набутого майна буде вирішуватися Держпрацею за результатами перегляду справи № 805/1963/17-а, а судом зроблений хибний висновок, що скасування наказів про призначення позивача є поворотом судового рішення, адже такі дії є логічним наслідком втрати права на державну службу через безпідставність прийняття наказів про призначення. Крім того, суд розглянув справу у відсутність третьої особи, не зважаючи на поважні причини її відсутності (т.3 а.с. 25-30).

Відповідач 1 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову, через порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що рішення суду у справі № 805/1963/17-а набрало законної сили 19.09.2017 року, позивач звернувся до виконавчої служби 09.10.2019 року, тобто більш ніж через 2 роки після набрання рішенням законної сили. На виконання рішення суду у справі № 805/1963/17-а позивача працевлаштовано на посаду державної служби без дотримання вимог ст. 21 Закону України «Про державну службу». Крім того, неможливо застосувати поворот судового рішення, оскільки набуте позивачем майно у вигляді заробітної плати не підлягає поверненню. Проте, витрачання бюджетних коштів і займання посади державної служби без достатніх підстав є прямим порушенням принципу ефективності (т.3 а.с. 18-21).

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу 3 особи, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін (т. 3 а.с. 46-50).

Відповідачем 2 наданні письмові пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , в яких посилався на те. що заявлені позивачем позовні вимоги в межах справи № 805/1963/17-а та позовні вимоги у справі № 805/1421/16-а вважаються ідентичними, оскільки фактично предметом оскарження є поновлення ОСОБА_1 на посаді (т. 3 а.с. 62-64).

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу відповідача 1, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

Позивач та його представник заперечували проти доводів апеляційної скарги.

Представник відповідача 1 просив задовольнити апеляційну скаргу.

Третя особа не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, вивчив доводи апеляційних скарг та відзивів на апеляційні скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 з 10 липня 2012 року перебував на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області.

Відповідач 1 - Головне управління Держпраці у Донецькій області зареєстровано в якості юридичної особи, є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується, є органом державної влади.

Відповідач 2 - Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 на даний час займає посаду першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області.

На виконання приписів ст. 49-2 КЗпП України у зав`язку з утворенням Державної служби з питань праці України шляхом злиття Державної інспекції з питань праці та Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 головою Державної служби України з питань праці ОСОБА_1 листом-пропозицією від 13 жовтня 2015 року запропоновано посаду головного державного інспектора відділу гірничотехнічного нагляду у Красноармійському регіоні управління гірничого нагляду Головного управління Держпраці у Донецькій області (т.1 а.с. 107).

27 жовтня 2015 року листом № 01/16-2894 Міністерство енергетики та вугільної промисловості погоджено звільнення ОСОБА_1 з посади начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області за умови дотримання вимог чинного законодавства.

26 листопада 2015 року Донецькою обласною військово-цивільною адміністрацією листом №вх.01-09356-19/01 погоджено звільнення ОСОБА_1 з посади начальника територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області.

24 грудня 2015 року позивачем на адресу голови Державної служби України з питань праці спрямовано нотаріально засвідчену заяву щодо його призначення за переводом на посаду начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області як такого, що має першочергове право на призначення відповідно до чинного законодавства.

Листом Державної служби України з питань праці від 15 січня 2016 року №182/1/11-ДП-16 для з`ясування обставин щодо поданої заяви від 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 запропоновано прибути до Державної служби України з питань праці 20 січня 2016 року.

20 березня 2016 року позивача під підпис попереджено про наступне звільнення у зв`язку з реорганізацією.

Відповідно до наказу Державної служби України з питань праці від 29 квітня 2016 року № 29-кт ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області з 29 квітня 2016 року.

Наказом Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України від 11 травня 2016 року за №3-к відповідно до Кодексу законів про працю України, постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» вирішено звільнити ОСОБА_1 з посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 11 травня 2016 року відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників (т.1 а.с. 108).

Вказаний наказ реалізовано наказом Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області від 16 травня 2016 року за 8-к (т. 1 а.с. 109).

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року по справі № 805/1421/16-а позов ОСОБА_1 , до Державної служби України з питань праці, Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, Головного управління Держпраці у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказів про звільнення, поновлення на посаді, стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено частково. Визнано протиправними та скасувати наказ Голови комісії з реорганізації Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України №3-к від 11 травня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та наказ Голови комісії з реорганізації Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області №8-к від 16 травня 2016 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Зобов`язано Державну службу гірничого нагляду та промислової безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , заборгованість по заробітній платі за період з січня 2016 року по квітень 2016 року (т. 2 а.с. 175-178).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року апеляційні скарги Державної служби України з питань праці, Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 08 серпня 2016 року у справі №805/1421/16-а змінено. У абзаці третьому резолютивної частини постанови назву органу "Державна служба гірничого нагляду та промислової безпеки України" змінено на «Головне управління Держпраці у Донецькій області». В решті постанову суду залишено без змін (т. 2 а.с.179-182).

Постанови Донецького окружного адміністративного суду від 8 серпня 2016 року та Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2016 року у справі № 805/1421/16-а набрали законної сили 23 листопада 2016 року, тому обставини, встановлені цими судовими рішеннями не доказуються та є встановленими.

5 грудня 2016 року Головним управління Держпраці у Донецькій області видано наказ № 713-ВП «Про скасування наказу Голови комісії з реорганізації Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області від 16 травня 2016 №8-к "Про звільнення ОСОБА_1 » внесено відповідний запис до трудової книжки та нараховано і виплачено заборгованість по заробітній платі за період з січня 2016 року по квітень 2016 року (т. 1 а.с. 121).

В трудовій книжці позивача містяться наступні відомості про роботу, зокрема: запис № 47 від 11 травня 2015 року - звільнено відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників; запис №48 від 05.12.2016 - запис за № 47 вважати недійсним. Наказ Голови комісії з реорганізації Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області від 16.05.2016 № 8-к «Про звільнення ОСОБА_1 » скасовано.

Позивач неодноразово звертався до Головного управління Держпраці у Донецькій області з приводу працевлаштування та нарахування середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з травня 2016 року по час звернення до ГУ Держпраці у Донецькій області. Однак, відповідями ГУ Держпраці у Донецькій області неодноразово повідомляло позивача про відсутність підстав для укладання трудового договору між позивачем та Головним управління Держпраці у Донецькій області та відсутністю законних підстав для нарахування і сплати йому середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з травня 2016 року.

У зв`язку із зволіканням відповідачів до не пропонування рівнозначної посади в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області та не працевлаштуванню позивача на рівнозначній посаді з раніш незаконно звільненої посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року по справі № 805/1963/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області по не запропонуванню ОСОБА_1 рівнозначної посади в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області та не працевлаштуванню його на рівнозначній з раніше незаконно звільненої посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 12 травня 2016 року. Зобов`язано Державну службу України з питань праці працевлаштувати ОСОБА_1 на посаду, рівнозначну посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області. Стягнуто з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі за період з 01 травня 2016 року по 11 травня 2016 в розмірі 1405,62 грн. Стягнути з Головного управління Держпраці у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 12 травня 2016 року по 07 серпня 2016 року (по день винесення судового рішення) в розмірі 72623,70 грн (т.1 а.с.85-102).

Після багаторазових звернень з приводу виконання постанов суду по справам №805/1421/16-а та №805/1963/17-а відкрито виконавче провадження та зареєстровано в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст.382 КК України відносно посадових осіб Державної служби України з питань праці (т. 1 а.с.114-164).

Наказом Держпраці № 112-кт від 8 листопада 2019 року «Про виконання рішення суду» ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 12.05.2016 року (т. 1 а.с. 167).

Наказом Держпраці № 122-кт від 18.12.2019 «Про призначення ОСОБА_1 » позивача призначено на посаду першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області (т. 1 а.с. 170).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі № 805/1963/17-а касаційні скарги Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області задоволено частково. Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у справі №805/1963/17-а скасовано повністю. Передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1 а.с. 17-29).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року у справі № 805/1963/17-а заяву ОСОБА_1 про відмову частини позовних вимог та залишення позовної вимоги без розгляду - задоволено; залишено без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення заробітної плати та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу в частині позовних вимог: про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 11.05.2016 року по день прийняття постанови суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року у справі № 805/1963/17-а позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці (Держпраці) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволений; визнано протиправною бездіяльність Державної служби України з питань праці та Головного управління Держпраці у Донецькій області по не запропонуванню позивачу рівнозначної посади в Головному управлінні Держпраці у Донецькій області та не працевлаштуванню його на рівнозначній з раніше незаконно звільненої посади начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 05.09.2016 року; рішення суду в частині поновлення посаді начальника Територіального управління Держгірпромнагляду у Донецькій області з 05.09.2016 року підлягає виконанню негайно.

На теперішній час судові рішення у справі № 805/1963/17-а не набрали законної сили.

Наказом Державної служби України з питань праці від 3 червня 2020 року № 40-кт скасовано наказ «Про виконання рішення суду» від 8 листопада 2019 року №112-кт; скасовано наказ «Про призначення ОСОБА_1 » від 18 грудня 2019 року №122-кт.; ОСОБА_1 передати справи та довірене у зв`язку з виконанням посадових обов`язків майно Головному управлінню Держпраці у Донецькій області ( Козак А.С. ) прийняти справи та майно, про що скласти відповідний акт, один примірник якого направити до Держпраці (т. 1 а.с. 15).

Наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 3 червня 2020 року №185-к: скасовано наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області від 23 грудня 2019 року №504-к «Про призначення ОСОБА_1 »; ОСОБА_1 передати справи та довірене у зв`язку із виконанням посадових обов`язків майно уповноваженій особі - начальнику Головного управління Держпраці у Донецькій області Козаку А.С. про що скласти відповідний акт, один примірник якого направити до Державної служби України з питань праці; виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 43 календарні дні щорічної відпустки: 13 календарних днів щорічної основної відпустки за період роботи з 23 грудня 2019 року по 3 червня 2020 року; 15 календарних днів щорічної додаткової оплачу вальної відпустки за стаж державної служби більш 17 років; 15 календарних днів щорічної додаткової оплачувальної відпустки за стаж державної служби більш 18 років (т. 1 а.с. 16).

3 червня 2020 року начальником відділу персоналу ГУ Держпраці у Донецькій області Біловол Н. в трудовій книжці внесено запис № 52 від 3 червня 2020 року записи за №49-50 вважати недійсними. Зазначена підстава внесення - наказ Державної служби України з питань праці від 03 червня 2020 року №40-кт, та наказ від 3 червня 2020 року №185-к».

Трудову книжку серія НОМЕР_2 видано позивачу на руки.

Накази Державної служби України з питань праці №112-кт від 8 листопада 2019 року та № 122-кт від 18 грудня 2019 були видані при виконанні постанови Донецького окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017 року № 805/1963/17-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року про що зазначається безпосередньо у цих наказах.

Цими наказами позивача у справі поновлено на посаді першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Також, наказ від 23 грудня 2019 року Головного управління Держпраці у Донецькій області № 504-к був виданий на виконання вищезазначеної постанови суду (т.1 а.с. 171, 188).

Наказ Державної служби України з питань праці від 3 червня 2020 року № 40-кт яким було скасовано наказ № 112-кт від 08 листопада 2019 року та №122-кт від 18 грудня 2019 року, що призначали ОСОБА_1 на посаді першого заступника Головного управління Держпраці у Донецькій області був виданий також при виконанні рішень суду по справі №805/1963/17-а, зокрема у зв`язку із скасуванням постанови Донецького окружного адміністративного суду від 7 серпня 2017 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року постановою Верховного Суду від 26 травня 2020 року.

Дана обставина була підтверджена і представником відповідача 2 під час судового розгляду справи по суті.

Наказ Головного управління Держпраці у Донецькій області №185-к від 3 червня 2020 року, яким скасований наказ №504-к від 23 грудня 2019 року також був виданий при виконанні рішень суду по справі №805/1963/17-а, зокрема у зв`язку із скасуванням постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року постановою Верховного Суду від 26 травня 2020 року

Дана обставина була підтверджена і представником відповідача 1 під час судового розгляду справи по суті.

Наказом №40-кт від 3 червня 2020 року та наказом №185-к від 03 червня 2020 року було фактично ОСОБА_1 звільнено з посади першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області.

Таким чином було здійснено поворот виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року №805/1963/17-а та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року у зв`язку із їх скасуванням Верховним Судом, постановою від 26 травня 2020 року.

Зазначена обставина також була підтверджена представниками відповідачів під час судового розгляду.

Механізм повороту виконання судового рішення визначений ст. 380 КАС України.

Згідно ч.1 та 2 ст. 380 КАС України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.

За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Постановою Верховного Суду від 26 травня 2020 року по справі №805/1963/17-а при скасуванні постанови Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвали Донецького апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2017 року та направлення справи на новий розгляд не було: закрито провадження у справі; залишено позов без розгляду; відмовлено в позові повністю; задоволено позовні вимоги в меншому розмірі (т. 1 а.с. 17-29).

Саме тому Верховний Суд при скасуванні вищеказаних рішень не вирішував питання про поворот їхнього виконання, оскільки на це не було правових підстав.

Відповідачі не зверталися до суду із відповідною заявою про поворот виконання судового рішення.

З огляду на що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у відповідачів були відсутні правові підстави для здійснення дій щодо повороту виконання рішень суду.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання протиправними та скасування спірних наказів та поновлення позивача на займаній посаді.

Щодо позовних вимог про стягнення з ГУ Держпраці у Донецькій області на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 3 червня 2020 року по день винесення судового рішення.

Відповідно до положень «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.)

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Позивача з посади звільнено 3 червня 2020 року.

Відповідно до довідки Головного управління Держпраці у Донецькій області від 5 червня 2020 року № 08-53/175а-20 заробітна плата ОСОБА_1 на посаді першого заступника Головного управління Держпраці у Донецькій області становила: за квітень 2020 року 17960грн; за травень 2020 року 17484,24 грн (т.2 а.с. 53).

З урахуванням святкових та вихідних днів у квітні 2020 року - 21 робочий день, у травні 2020 року 19 робочих днів.

Середньоденний заробіток позивача становить 805,55грн. (17960+17484,24)=35444,24грн/40 робочих днів. Кількість робочих днів вимушеного прогулу за період з 3 червня 2020 року по 21 серпня 2020 року складає відповідно: червень 2020 року - 18 днів; липень 2020 року - 23 дні; серпень 2020 року - 15 днів.

Таким чином, ГУ Держпраці у Донецькій області має бути виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за 56 робочих дня вимушеного прогулу у сумі 45110,80 грн.

Згідно п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 15036,93грн (з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів) підлягає негайному виконанню.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та зобов`язати відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідачами у добровільному порядку не виконувалася постанова суду від 7 серпня 2017 року у справі № 805/1963/17-а про поновлення його на посаді, а її реалізація була забезпечена шляхом вжиття примусових заходів по виконанню.

Загальний строк її виконання був достатньо тривалим, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про обґрунтованість заяви про встановлення судового контролю шляхом встановлення Державній службі України з питань праці (Держпраці) строку для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 200/5429/20-а до 20 вересня 2020 року в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 195, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_2 та Головного управління Держпраці у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2020 року у справі № 200/5429/20-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної служби України з питань праці, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, ОСОБА_2 про скасування наказів та поновлення на посаді - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 4 листопада 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.В. Гайдар

Г.М. Міронова