Справа № 420/8244/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8244/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , законний представник ОСОБА_2 до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування індивідуального акта,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_2 ) до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради в якому позивач просить:

скасувати запис про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; номер запису про право власності: 32765400 від 09.08.2019 року.

Позов вмотивовано наступним.

27 липня 2011 року ОСОБА_2 придбав земельну ділянку площею 0,0801 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:008:0305.

20 травня 2016 року земельну ділянку відчужено шляхом дарування сину ОСОБА_1 .

На даній земельній ділянці (призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд) розпочате будівництво жилого будинку.

20 квітня 2018 року набрали чинності зміни до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт (згідно з Законом України №3696 «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо продовження терміну прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт»).

Узгодивши усі необхідні аспекти щодо прийняття об`єкта в експлуатацію з органами Держархбудконтролю та отримавши від органу місцевого самоврядування рішення про присвоєння поштової адреси новозбудованого будинку, законний представник ОСОБА_2 звернувся до Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» про реєстрацію права власності на будинок. При цьому, законний представник ОСОБА_2 надав реєстратору весь пакет документів, необхідних для проведення реєстрації.

ОСОБА_3 , допустивши технічну помилку, зокрема, взявши до уваги перший договір купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між продавцем, як покупцем, а також не дослідивши заяву, яка подана ОСОБА_2 , як законним представником сина, 06.08.2019 року зареєструвала право власності на житловий будинок, збудований на вказаній ділянці, на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому допущена помилка при описі об`єкта, зокрема, загальна площа була вказана 751,5 кв.м., житлова - 495,3 кв.м.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

Коли з`ясувалася вказана обставина, ОСОБА_2 хотів звернутися до ДП «Агенція з державної реєстрації» про виправлення помилки, проте зробити цього не зміг у зв`язку з тим, що у березні 2020 року дане державне підприємство перейменоване та цілковито змінило свої напрями господарської діяльності, при цьому повністю припинивши вчиняти реєстраційні дії.

Таким чином, на звернення законного представника ОСОБА_2 , відправлене 08.07.2020 року, відповідь не надійшла.

Оскільки ОСОБА_2 з сином мали намір проводити реконструкцію житлового будинку, у лютому 2020 року позивач повторно звернувся до державного реєстратора про належну реєстрацію права власності на житловий будинок за моїм сином ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки, на якій він розташований.

Відтак, 07.02.2020 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 287,5 кв.м, житловою - 189 кв.м, зареєстрований на праві приватної власності за сином ОСОБА_1 .

У результаті у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні два окремі розділи на один і той же житловий будинок за однією адресою, що призводить до колізії правовстановлюючих документів.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 31.08.2020 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАСУ).

Відповідно ст. 162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

13.10.2020 року за вхід. № 42608/20 через канцелярію суду від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради (за підписом І.А. Чабан) надійшов відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

Позивач просить скасувати право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32765400 від 09.08.2019 року.

Звертаємо увагу, що рішення щодо реєстрації права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32765400 від 09.08.2019 року приймаюсь державним реєстратором Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христиною Богданівною.

Відповідно до ст. 11 Закону, державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері держаної реєстрації прав.

Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Державний реєстратор Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» ОСОБА_3 не підзвітний Управлінню та не є його посадовою чи службовою особою, тому останнім не можуть надаватися обґрунтовані та всебічні пояснення з оскаржуваного питання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України посадові особи органів місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вважаємо, що Управління взагалі неналежний відповідач по даній справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

27 липня 2011 року ОСОБА_2 придбав земельну ділянку площею 0,0801 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:008:0305.

20 травня 2016 року земельну ділянку відчужено шляхом дарування сину ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 (державний реєстратор Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації»), 06.08.2019 року зареєструвала право власності на житловий будинок, збудований на вказаній ділянці, на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому, було допущено помилку при описі об`єкта, зокрема, загальна площа вказана 751, 5 кв.м., житлова - 495, 3 кв.м.

ДП «Агенція з державної реєстрації» скасовано акредитацію 16.08.2019.

У лютому 2020 року позивач повторно звернувся до державного реєстратора про належну реєстрацію права власності на житловий будинок за сином ОСОБА_1 , який є власником земельної ділянки, на якій він розташований.

07.02.2020 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 287,5 кв.м, житловою - 189 кв.м, зареєстрований на праві приватної власності за сином ОСОБА_1 .

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.2-3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір в даній справі виник у зв`язку із внесенням запису про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності: 32765400 від 09.08.2019 року.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень першочергово врегульовано Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-IV, "Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 з послідуючими змінами, "Порядком ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.201 1 р. № 1141.

За визначенням, що міститься в пункті 1 частини 1 статті 1 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV державній реєстрації речових прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно.

За статтею 6 Закону № 1952-IV суб`єктами державної реєстрації прав є державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори), до яких відносяться в тому числі і нотаріуси (п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону № 1952-IV).

Згідно частини першої та другої статті 12 Закону № 1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.

Порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування на час звернення позивача до державного реєстратора визначався статтею 26 Закону № 1952-IV (в редакції Закону № 159-IX від 03.10.2019) частиною другою якої передбачено, що у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

Як встановлено судом, допущена технічна помилка в записах Державного реєстру, а саме:

06.08.2019 року ОСОБА_3 , Державне підприємство «Агенція з державної реєстрації», на підставі технічного паспорту, серія та номер: б/н, виданий 02.08.2019, видавник ТОВ «ПРОМ - СТРОЙ ЛТД» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48180834 від 09.08.2019 зареєструвала право власності / приватна / 1, власник: ОСОБА_2 .

Опис об`єкта:

Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237;

Об`єкта нерухомого майна: житловий будинок;

Опис об`єкта: загальна площа (кв.м) 751, 5, житлова площа (кв.м) 495, 3;

Адреса: АДРЕСА_1 ;

Земельні ділянки місця розташування: Кадастровий номер::02:008:0305, Реєстраційний номер: 37, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0.0801 га

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна:

складова частина об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, А-З;

складова частина об`єкта нерухомого майна: технічний поверх (підвал), А;

складова частина об`єкта нерухомого майна: технічний поверх (мансардний), А1;

складова частина об`єкта нерухомого майна: балкони, а, а6, а12;

складова частина об`єкта нерухомого майна: балкони, а2, а8, а14, а3, а9, а15;

складова частина об`єкта нерухомого майна: лоджії, а4, а10, а16, а5, а11;

складова частина об`єкта нерухомого майна: лоджії, а17.

Судом встановлено, що допущено помилку при описі об`єкта, зокрема, загальна площа складає 287, 5 кв.м, житлова - 189 кв.м.

Відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна:

складова частина об`єкта нерухомого майна: житловий будинок, А;

складова частина об`єкта нерухомого майна: Огорожа, 1-3;

складова частина об`єкта нерухомого майна: Мостіння, І, ІІ;

Крім того, право власності зареєстровано за ОСОБА_2 , який є законним представником, замість ОСОБА_1 .

З огляду на встановлене суд приходить до висновку про наявність технічних помилок (описок) у відомостях Державного реєстру прав з вини державного реєстратора.

Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (1141-2011-п), встановлює процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав.

Пунктом 8 встановлено, що під час формування заяви про виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав додатково до відомостей, передбачених пунктом 6 цього Порядку, вносяться відомості про:

1) тип помилки у відомостях Державного реєстру прав:

технічна помилка у відомостях Державного реєстру прав з вини заявника;

технічна помилка у відомостях Державного реєстру прав з вини державного реєстратора;

погашення записів у Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Під час формування заяви обирається один із передбачених цим підпунктом типів технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав;

2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна (у разі наявності відкритого розділу на об`єкт нерухомого майна);

3) номер відомостей про речове право на нерухоме майно, обтяження такого права в Державному реєстрі прав;

4) опис технічної помилки;

5) документи, подані для виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав (за наявності):

назва документа;

серія документа (за наявності);

номер документа;

дата видачі документа;

уповноважений суб`єкт, що видав документ;

строк дії документа (за наявності);

додаткові відомості про документ (за наявності).

У разі формування заяви, разом з якою подається декілька документів для виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, відомості про документ зазначаються щодо кожного такого документа.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (1127-2015-п) визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Приписами статті 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено:

Реєстраційні дії на підставі судових рішень проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

Державна судова адміністрація України у день набрання законної сили судовим рішенням, яке передбачає набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав, внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора, забезпечує передачу до Державного реєстру прав примірника такого судового рішення.

Державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення.

Проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень здійснюється у порядку та строки, передбачені цим Законом, без справляння адміністративного збору.

Інформаційна взаємодія між Державним реєстром прав та Єдиним державним реєстром судових рішень здійснюється інформаційно-телекомунікаційними засобами в електронній формі у порядку, визначеному Міністерством юстиції України спільно з Державною судовою адміністрацією України.

З огляду на встановлене суд приходить до висновку, про задоволення адміністративного позову і скасування запису про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; номер запису про право власності: 32765400 від 09.08.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Щодо підсудності.

Позовні вимоги ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_2 ) ґрунтуються на протиправності дій держреєстратора як суб`єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію прав, у зв`язку з недотриманням ним вимог Порядку.

Тобто, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні, управлінські рішення держреєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень.

Правові висновки ВП ВС, сформовані при розгляді цієї категорії справ:

«Предметом розгляду в цій справі є законність набуття особою права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин (Постанова ВП ВС від 15.01.2020 по справі № 520/686/19 (№ в ЄДРСР 87115609)».

«Виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з правомірністю набуття третьою особою у справі права власності на об`єкт нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно. Тобто предметом розгляду в цій справі є законність набуття особою права власності на нерухоме майно, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин (Постанова ВП ВС від 30.01.2020 по справі № 520/1229/19 (№ в ЄДРСР 87453506).

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Встановлені судом обставини справи свідчать про відсутність спору про право власності на нерухоме майно. Спірні правовідносини виникли виключно через технічну помилку держреєстратора.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (законний представник ОСОБА_2 ) до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування індивідуального акта - задовольнити повністю.

Скасувати запис про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; номер запису про право власності: 32765400 від 09.08.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1

Законний представник ОСОБА_2 - адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради - 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, тел. 705-63-40, , код за .

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.