Справа № 520/3288/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-10-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 р. Справа № 520/3288/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020, суддя Бабаєв А.І., повний текст складено 07.07.20, по справі № 520/3288/2020

за позовом ОСОБА_1

до Харківської міської ради

про визнання незаконним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення 17 сесії 7 скликання Харківської міської ради № 892/17 від 20.12.2017 про внесення змін до Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2017-2020 роки в частині вказівки п.п. "б" п. 9.4 "(до 50 поїздок на місяць)" відносно учасників бойових дій.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погоджуючись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема зазначив, що Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не передбачено обмежень щодо кількості пільгових поїздок.

У судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, ОСОБА_1 є ветераном війни, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.03.1996.

Рішенням 17 сесії 7 скликання Харківської міської ради № 892/17 від 20.12.2017 внесено зміни до "Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2017-2020 роки".

Відповідно до п. 9.4 зазначеного рішення надано з 1 січня 2018 року додаткові соціальні гарантії на проїзд у метрополітені окремим категоріям громадян міста Харкова та внутрішньо переміщеним особам з відповідним пільговим статусом, які перебувають на обліку в управліннях праці та соціального захисту населення адміністрацій районів Харківської міської ради, та забезпечити їх шляхом перерахування грошових коштів (грошової компенсації) КП «Харківпасс» або КП «Харківський метрополітен» (за умови дії договорів): б) право пільгового (безкоштовного) проїзду в метрополітені (до 50 поїздок на місяць) (додаток 26) зокрема учасникам бойових дій.

Не погодившись із рішенням відповідача позивач звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у спірних правовідносинах не встановлено порушення відповідачем прав позивача.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 7 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються такі пільги, як: безплатний проїзд усіма видами міського пасажирського транспорту, автомобільним транспортом загального користування в сільській місцевості, а також залізничним і водним транспортом приміського сполучення та автобусами приміських і міжміських маршрутів, у тому числі внутрірайонних, внутрі - та міжобласних незалежно від відстані та місця проживання за наявності посвідчення встановленого зразка, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.

Засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування врегульовані Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти винятково на підставі, у межах повноважень та способами, передбаченими Конституцією й законами України.

Главою 1 розд. II Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено повноваження сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до п. п. 22, 27 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, у тому числі затвердження програм соціально-економічного та культурного розвитку відповідних адміністративно-територіальних одиниць, цільових програм з інших питань місцевого самоврядування, прийняття рішень щодо передачі коштів з відповідного місцевого бюджету.

Так, оскаржуваним рішення 17 сесії 7 скликання Харківської міської ради № 892/17 від 20.12.2017 внесено зміни до "Програми сприяння безпечній життєдіяльності у сфері соціального захисту населення міста Харкова на 2017-2020 роки", яким зокрема надано з 1 січня 2018 року додаткові соціальні гарантії на проїзд у метрополітені окремим категоріям громадян міста Харкова та внутрішньо переміщеним особам з відповідним пільговим статусом, які перебувають на обліку в управліннях праці та соціального захисту населення адміністрацій районів Харківської міської ради, та забезпечити їх шляхом перерахування грошових коштів (грошової компенсації) КП «Харківпасс» або КП «Харківський метрополітен» (за умови дії договорів): б) право пільгового (безкоштовного) проїзду в метрополітені (до 50 поїздок на місяць) (додаток 26) зокрема учасникам бойових дій.

Дослідивши зміст наведеної норми колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що така соціальна гарантія є додатковою та не суперечить та не позбавляє права, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки визначення кількості поїздок (до 50 поїздок на місяць) є правом органу місцевого самоврядування, який вводить таку додаткову соціальну гарантію.

Таким чином колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення Харківської міської ради не скасовує та не обмежує пільги учасників бойових дій, які передбачені чинним законодавством.

Доводи апелянта стосовно того, що оскаржуваним рішенням обмежено його право на безплатний проїзд міським пасажирським транспортом, з огляду на відмови перевізників у наданні таких послуг колегією суддів не приймаються на підставі наступного.

Так, пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують безпосередньо перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування.

При цьому, безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Втім, питання законності дій перевізників щодо організації перевезень, у тому числі відмов позивачу у наданні права на безплатний проїзд, не є предметом даної справи, наведені обставини не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що у спірних правовідносинах не встановлено порушення відповідачем прав позивача, з огляду на що колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 по справі № 520/3288/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 03.11.20.