Справа № 280/5500/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

04 листопада 2020 року Справа № 280/5500/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до - Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Казенне підприємство «Науково - виробничий комплекс «Іскра»

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі по тексту - відповідач) та Казенного підприємства «Науково - виробничий комплекс «Іскра» (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, щодо відмови в призначенні пільгової пенсії позивача;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивача пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 06.04.2020, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «»Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 записів № 2-10 в період з 07.12.1983 по 31.01.1988 та з 21.09.1992 по 23.02.2004 працювала на Казенному підприємстві «Науково-виробничий комплекс «Іскра» на посаді оператора прецизійної фотолітографії по першому - п`ятому розряду з повним робочим днем, дана посада відноситься до Списку № 2. Однак, навіть зважаючи на те, що посаду оператора прецизійної фотолітографії внесено до Списку № 2 починаючи з 26.01.1991, зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 2 підлягає період роботи на зазначеній посаді з 21.09.1992 по 23.02.2004, стаж якої складає 11 років 05 місяців 03 дні. Вказаного пільгового стажу роботи достатньо для призначення пільгової пенсії за Списком № 2. 06.04.2020 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області за призначенням пенсії за віком відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон №1788) в редакції згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1 -р/2020 від 23.01.2020, оскільки мала необхідний загальний і пільговий стаж та набула відповідного пенсійного віку. Проте листом від 29.04.2020 позивача було сповіщено про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку із недосягненням пенсійного віку, передбаченого ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважаючи такі дії протиправними, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 17.08.2020 позовну заяву залишено без руху та надано термін на усунення недоліків.

У встановлений ухвалою суду строк, позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 28.08.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву, третій особі запропоновано надати пояснення.

Представник відповідача 22.09.2020 через канцелярію суду (вх. №44311) надав відзив на позовну заяву. У відзиві відповідача зазначено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 808/1239/18 від 05.06.2018 та 280/472/19 від 01.03.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено. Вище зазначені рішення набрали законної сили відповідно до постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2018 №808/1239/18 та ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 14.06.2019 №280/472/19. Предметом спору у даних справах було зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 07.12.1983 по 31.01.1988 та з 21.09.1992 по 23.02.2004. У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою від 06.04.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Розглянувши заяву та надані документи, відповідачем встановлено, що страховий стаж позивача складає 36 років 5 місяці 14 днів, у тому числі пільгового стажу за Списком № 2 - 6 років 7 місяців 14 днів. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058) право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах виникає у позивача після досягнення 57 років (станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачці виповнилось 55 років), тому відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідачем направлено позивачу повідомлення від 29.04.2020 № 3129-2979/Д-02/8-0800/20 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно наданої заяви від 06.04.2020. З наведених підстав просить суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У встановлений ухвалою суду строк, третя особа пояснень не надала.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

У зв`язку із перебуванням судді Сацького Р.В. на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності Серії АЛВ №955269 та довідкою від 04.11.2020 №02-35/20/87, розгляд справи здійснено у перший робочий день, а саме 04.11.2020.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до записів в трудовій книжці серії НОМЕР_2 позивача встановлено наступне:

- 20.10.1983 (запис № 1) прийнята до дослідного цеху Казенного конструкторського бюро «Іскра» монтажником радіоапаратури і приладів за першим розрядом;

- 07.12.1983 (запис №2) переведена до монтажно-збирального цеху оператором прецизійної фотолітографії за першим розрядом;

- 01.07.1984 (запис №3) присвоєний третій розряд оператора прецизійної фотолітографії;

- 15.12.1985 (запис №4) присвоєний четвертий розряд оператора прецизійної фотолітографії;

- 01.02.1988 (запис №5) переведена на посаду техніка - тех. полоса;

- 24.09.1990 (запис №6) переведена зав. Архівом в ц 96;

- 21.09.1992 (запис №7) переведена оператором прецизійної фотолітографії 4 розряду;

- 01.06.1993 (запис №8) присвоєний п`ятий розряд оператора прецизійної фотолітографії;

- 31.12.2003 (запис №9) Казенне конструкторське бюро «Іскра» реорганізоване в КП «НВК «Іскра»;

- 23.02.2004 (запис №10) звільнена за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

За даними довідки КП «НВК «Іскра» від 23.06.2016 №125-к за час роботи позивач працювала у шкідливих умовах праці з 07.12.1983 по 01.02.1988 і з 21.09.1992 по 23.02.2004 за професією оператора прецизійної фотолітографії. В постанові Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 дана професія відсутня, в постанові Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 вона вказана в новому підрозділі: «Переробка полупроводнікових матеріалів» (2170600а-15916) розділу XYІ: Електротехнічне виробництво і ремонт електротехнічного обладнання. Атестація робочих місць в Конструкторському бюро «Іскра» вперше проведена 14.02.2000 (Наказ №73), за результатами якого було підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 операторам прецизійної фотолітографії.

Відповідно до довідки КП «НВК «Іскра» № 56 від 19.12.2013 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній вбачається, що позивач з 14.02.1995 по 23.02.2004 працювала повний робочий день в КП «НВК «Іскра» та виконувала роботу в шкідливих умовах праці за професією оператора прецизійної фотолітографії, яка передбачена Списком №2 розділ XVI підрозділ 4а код КП 16.4 підстава Постанова КМУ від 16.01.2003 №36, загальний стаж роботи 09 років 00 місяців 09 днів. Робоче місце атестоване вперше: Наказ №73 від 14.02.2000, відпустки без збереження заробітної плати: 1995 рік - 48 днів, 1996 рік - 42 дні, 1997 рік - 148 днів, 1998 рік - 169 днів, 1999 рік - 53 дні, 2000 рік - 172 дні, 2001 - 61 день, 2002 рік - 80 днів, 2003 рік - 102 день, 2004 рік - немає.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.06.2018 по справі №808/1239/18, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 12.09.2018 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (місцезнаходження: 69104, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, 25-А, ), третя особа Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (місцезнаходження: 69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 по справі №280/472/19, яке набрало чинності відповідно до ухвали Третього апеляційного адміністративного суду 12.09.2018, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69014, м. Запоріжжя, вул. Карпенка-Карого, буд. 25-А; ), третя особа: Казенне підприємство «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84; ), про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовлено повністю.

06.04.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом відповідача від 29.04.2020 №3129-2979/Д-02/8-0800/20 позивачу повідомлено про необхідність подання разом із заявою всіх необхідних документів для призначення пенсії.

15.06.2020 позивач знов звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Листом відповідача від 21.07.2020 №6225-5622/Д-02/8-0800/20 позивачу відмовлено упризначенні пенсії та зазначено, що відповідно до наданих документів страховий стаж позивача складає 36 років 5 місяців 27 днів, пільговий стаж роботи за Списком № 2 - 6 років 7 місяців 14 днів. Враховуючи вищезазначене, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Спискрм № 2 позивач набуде після досягнення 57-річного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Позивач не погодившись із такою відмовою відповідача, звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІвизначено призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулюються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Пунктом 16 наведеного розділу Закону №1058 визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Як вбачається зі ст. 5 Закону № 1058-IV саме цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно положень статті 9 Закону № 1058, за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3)пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" може бути призначена пенсія за вислугу років.

Таким чином, з 01 січня 2004 року питання призначення пенсій за віком у тому числі на пільгових умовах, визначається положеннями Закону №1058.

Згідно з нормами п. 2 ч. 2 ст. 114 зазначеного Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , отже, у відповідності до вимог статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах позивач матиме за умови наявності пільгового стажу не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом апеляційної інстанції по справі № 280/472/19 та №808/1283/18 було досліджено періоди, які позивач бажає зарахувати та зазначено наступне.

ОСОБА_1 на посаді оператора прецизійної фотолітографії працювала у період з 07.12.1983 по 01.02.1988, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, якою вказану посаду внесено до Списків, у зв`язку з чим відсутні підстави для внесення спірного періоду до пільгового стажу відповідно до цієї постанови. А постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 за №1173, яка підлягає застосуванню в даному випадку посаду оператора прецизійної фотолітографії не передбачено. Тому не зарахування відповідачем періоду роботи позивача з 07.12.1983 по 01.02.1988 до пільгового є правомірним.

Щодо періоду роботи позивача з 21.09.1992 по 23.02.2004, який зарахований відповідачем частково, з огляду на дату проведення атестації робочого місця, суд апеляційної інстанції зазначив, що період роботи з 21.09.1992 по 13.02.1995 позивача на посаді оператора прецизійної фотолітографії не зараховується до пільгового стажу, оскільки не було проведено атестацію робочого місця, що є однією із основних вимог для призначення пільгової пенсії за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням вищенаведених рішень суду, відповідачем образований страховий стаж позивача, який складає 36 років 5 місяці 14 днів, у тому числі пільговой стаж за Списком № 2 - 6 років 7 місяців 14 днів, о є недостатнім для призначення пенсії за Списком №2.

Щодо посилання позивача на рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року, суд зазначає наступне.

Рішенням Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 у справі №1-5/2018(746/15) за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

Зазначеним рішенням Конституційного Суду України встановлено, що стаття 13, частина 2 статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

«…На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах…».

Разом із цим суд зазначає, що призначення громадянам пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за списком № 2) врегульовувалось Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) у період з 1 січня 1992 року по 10 жовтня 2017 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими крім іншого вказаний Закон було доповнено розділом XIV-1, у статті 114 якого зазначено, що: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Цим же Законом викладено в новій редакції пункт 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідно до якої пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Отже, з 11 жовтня 2017 року порядок призначення пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за списком № 2) регулюється Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (в врахуванням змін та доповнень).

Суд зазначає, що положення статті 114 Закону № 1058-IV неконституційними не визнавались.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Згідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні та допустимі докази на спростування вищенаведених у позові обставин, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246 та 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158 - Б, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Казенне підприємство «Науково - виробничий комплекс «Іскра» (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 84, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 04.11.2020.

Суддя Р.В. Сацький