Справа № 340/2933/19
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/2933/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 )
до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55; код ЄДРПОУ - 43142606)
проскасування податкових повідомлень-рішень та вимог про сплату боргу, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області в якому просить скасувати податкові повідомлення рішення від 13.06.2019 року: №, №, №, №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу від 13.06.2019 року №Ф- та вимоги про сплату боргу від 13.08.2019 року №Ф-156499-53.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення, рішення та вимоги про сплату боргу прийняті з порушенням ч.2 ст.19 Конституції України та є такими, що порушують права позивача, є необґрунтованими та прийняті без урахування усіх обставин.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що прийняття оскаржуваних рішень обумовлено порушенням позивачем податкового законодавства, що виявлене під час перевірки, а тому рішення є правомірними та не підлягають скасуванню (т.2, а.с.185-190).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження (т.1, а.с.1).

16.01.2020 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву (т.2, а.с.185-190).

Ухвалою від 21.01.2020 року у справі призначено судово-економічну експертизу (т.2, а.с.214-215).

Провадження у справі зупинено на час проведення судово-економічної експертизи.

03.01.2020 року від позивача до суду надійшла заява про доповнення підстав адміністративного позову (т.2, а.с.172-173).

Ухвалою суду від 06.03.2020 року погоджено строки проведення судово-економічної експертизи (т.2, а.с.224-223).

Ухвалою суду від 08.09.2020 року провадження у справі поновлено та продовжено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (т.3, а.с.44).

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини статті 258 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець 08 квітня 1999 року та з того часу перебуває на обліку у податковому органі як платник податків.

Так, посадовими особами Головного управління ДФС у Кіровоградській області проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, про що складено Акт від 24.05.2019 №41/11-28-13-05/ НОМЕР_1 (т.2, а.с.119-164).

Згідно висновків Акту, перевіркою, встановлено порушення позивачем:

- пункту 177.2, підпункту 177.4.1, підпункту 177.4.3, підпункту 177.4.5 пункту 177.4, підпункту 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 74919.71 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 19676,43 грн., за 2018 рік в сумі 55243,28 грн.;

- підпункту 1.1 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 5164,14 грн., в тому числі: за 2017 рік на суму 1289,70 грн., за 2018 рік на суму 3874,44 грн.;

- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464-VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями), в частині заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 55607,07 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 9869,95 грн., за 2018 рік на суму 45737,12 грн.;

- пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в частині заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1320,00 грн., в т.ч за січень 2017 року на суму 167,00 грн., травень 2017 року на суму 117,00 грн., жовтень 2017 року на суму 844,00 грн., грудень 2017 року на суму 192,00 грн.

- підпункту 250.2.1 пункту 250.2 статті 250 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), неподання податкових декларацій екологічного податку за І квартал 2017 року, II квартал 2017 року, IV квартали 2017 року та І-ІІІ квартали 2018 року;

- підпункту 240.1.3, пункту 240.1 статті 240. підпункту 242.1.3 пункту 242.1 статті 242 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в частині заниження суми податкового зобов`язання з екологічного податку на загальну суму 34,88 грн., в т.ч., за 1 квартал 2017 року на суму 3,83 грн., за 2 квартал 2017 року на суму 3,48 грн., 4 квартал 2017 року на суму 2,04 грн., за 1 квартал 2018 року на суму 9,48 грн., за 2 квартал 2018 року на суму 9,27 грн., 3 квартал 2018 року на суму 6,78 грн.

- пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI (зі змінами та доповненнями), неподання відомостей про об`єкти оподаткування платника податків (форма №20-ОПП);

- підпункту 16.1.12 пункту 16.1 статті 16, пункту 44.1, пункту 44,3 статті 44, пункту 176.1 статті 176, пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, книга обліку доходів та витрат на перевірку не надана;

- пункту 176.2 "а", "б", "г" статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року, подання податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку з недостовірними відомостями за ІV квартал 2017 року.

За результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки ГУ ДПС у Кіровоградській області на підставі висновків акту перевірки 13.06.2019 року винесено:

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до позивача контролюючим органом застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510 грн., за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (т.1, а.с.12);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах в сумі 43,60 грн., в тому числі грошове зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 34,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 8,72 грн. (т.1, а.с.13);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до позивача контролюючим органом застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем штрафні санкції за порушення законодавства (т.1, а.с.14);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 112 379,57 грн., в тому числі суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 74 919,71 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 37 459,86 грн. (т.1, а.с.15);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно кого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020 грн., за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах (т.1, а.с.16);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 7 746,21 грн., в тому числі сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 5 164,14 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 2 582,07 грн. (т.1, а.с.17);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 1 980 гри., в тому числі грошове зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 1 320 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (т.1, а.с.18);

- податкове повідомлення - рішення №, згідно якого до позивача контролюючим органом застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи з фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 510 грн. (т.1, а.с.19);

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року № Ф-, відповідно до якої загальна сума боргу у позивача (як платника єдиного соціального внеску) становить 55 607,07 грн. (т.1, а.с.21);

- рішення за №, згідно якого до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 6 547,70 грн. (т.1, а.с.20).

Також, 13.08.2019 року контролюючим органом винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від №Ф-156499-53, згідно якої за позивачем станом на 31.07.2019 року рахується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, штрафів, пені у сумі 62 033,52 грн. (т.1, а.с.22).

Не погодившись із винесеними 13.06.2019 року рішеннями та вимоги про сплату боргу (недоїмки) позивач звернувся до Державної податкової служби України із відповідною скаргою за вих. № 17/09-1 від 17.09.2019 року, яка надійшла до Державної податкової служби України та була зареєстрована 19.09.2019 року за вх. № 3202/6 (т.1, а.с.23-26).

Державною податковою службою України винесено два рішення про результати розгляду скарги позивача від 17.09.2019 року № 17/09-1.

Рішенням про результати розгляду скарги від 21.10.2019 року № 6334/6/99-00-08-06-01 здійснено розгляд скарги в частині скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року №Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.06.2019 року № 5, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 року № Ф-156499, що винесені ГУ ДФС у Кіровоградській області (т.3, а.с.48-50).

Згідно рішення від 21.10.2019 року №6334/6/99-00-08-06-01 ДПС України встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.06.2019 року № 5 ГУ ДФС у Кіровоградській області надіслано на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Зазначене потове відправлення 1507.2019 року було повернуто за зворотною адресою з відміткою Укрпошти «за закінченням строку зберігання».

За таких обставин, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.06.2бі9 року №5 вважаються належним чином врученими, згідно п.5 розділу VI Інструкції.

Відповідно, скарга ОСОБА_1 до Державної податкової служби України на вищевказані виконавчі документи була передано на пошту 17.09.2019 року, що підтверджується відбитком штампу поштового відділення на конверті, тобто з порушенням законодавчо встановленого 10-денного строку для її подання.

За таких обставин, скарга в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року № Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 13.06.2019 року № 5 не була розглянута Державною податковою службою України.

В свою чергу Державна податкова служба України прийняла рішення щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 року № Ф-156499, а саме, ДПС України вирішила вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 року № Ф-156499, винесену ГУ ДФС у Кіровоградській області скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення, тим самим скаргу ФОП ОСОБА_1 від 17.09.2019 року № 17/09-1, в частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.08.2019 року № Ф-156499 - задоволено частково.

В частині оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року №Ф- та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску - без розгляду.

Рішенням від 28.10.2019 року №7185/6/99-00-08-05-04 (т.1, а.с.27-28), Державною податковою службою України розглянуто скаргу ФОП ОСОБА_1 на податкові повідомлення - рішення від 13.06.2019 року №; №; №; №; №; №; №; № та встановлено, що вказані податкові повідомлення - рішення направлено контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення 13.06.2019 року.

Вказаний лист повернутий поштою 15.07.2019 року з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

Днем подання скарги вважається день фактичного отримання скарги відповідним контролюючим органом, а в разі надсилання скарги поштою - дата отримання відділенням поштового зв`язку від платника податків поштового відправлення із скаргою, яка зазначена відділенням поштового зв`язку в повідомленні про вручення поштового відправлення або на конверті, у відповідності до вимог передбачених п.56.16 ст.56 Податкового кодексу України (із відповідними змінами та доповненнями).

Скаргу до ДПС України передано на пошту 17.09.2019 року, тобто з порушенням законодавчо встановленого 10-го строку для її подання.

У відповідності до пункту 4 розділу VIII Порядку № 916, контролюючий орган залишив скаргу без розгляду та повернуто її скаржнику, оскільки скаргу ФОП ОСОБА_1 подано із пропущенням встановленого строку.

Не погоджуючись з правомірністю прийняття спірних вимог та рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду.

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Щодо податкових повідомлень - рішень від 13.06.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 7746,21 грн., № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 112379,57 грн., рішення від 13.06.2019 р. № про застосування штрафних санкцій в розмірі 6547,70 грн. по єдиному внеску, вимоги про сплату боргу від 13.06.2019р. №ф- на 55607,07 грн. по єдиному внеску суд зазначає наступне.

Вищенаведені рішення прийнято контролюючим органом на підставі висновків викладених у акті перевірки про те, що ФОП ОСОБА_1 занижено:

- податкове зобов`язання за 2017 та 2018 року з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на суму 74919,71 грн.;

- військовий збір в сумі 5164,14 грн.;

- єдиний внесок від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 55607,07 грн.

Законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства є Податковий кодекс України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI.

Основним нормативно-правовим актом, що визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку є Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VI.

Згідно п.177.1 ст.177 Податкового кодексу України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування є чистий оподатковуваний доход, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

частиною четвертою статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Так, згідно підпункту 14.1.1-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України адміністрування податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та інших платежів відповідно до законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (далі - податків, зборів, платежів) - це сукупність рішень та процедур контролюючих органів і дій їх посадових осіб, що визначають інституційну структуру податкових та митних відносин, організовують ідентифікацію, облік платників податків і платників єдиного внеску та об`єктів оподаткування, забезпечують сервісне обслуговування платників податків, організацію та контроль за сплатою податків, зборів, платежів відповідно до порядку, встановленого законом.

Згідно абзаців 1 - 4 частини першої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" контролюючий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Приписами п. 2 ч. 1 Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", під єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування розуміється консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Положеннями п.5 ст.7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", єдиний внесок нараховується на суми незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.

Як зазначено у ч.2 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

У розумінні пункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.161 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

1.1. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

1.2. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

1.3. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

1.4. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

1.5. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

1.6. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене суд зазначає, що відповідно до ухвали від 21.01.2020 року у даній справі призначено економічну експертизу (т.2, а.с.214-215).

На вирішення судового експерта поставлено наступні питання:

- Чи підтверджуються документально висновки акту перевірки Головного управління ДФС у Кіровоградській області №41/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 24.05.2019 р. щодо порушень ФОП ОСОБА_1 п. 177.2, п. 177 статті 177 ПК України, що призвели до заниження сум податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності на загальну суму 74919,71 грн.?;

- Чи підтверджуються документально витрати ФОП ОСОБА_1 невизнані Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, що зазначені у акті перевірки №41/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 24.05.2019 року?

Відповідно до висновку за результатами проведення економічної експертизи експерт зазначає, що проведеним дослідженням в обсязі наданих матеріалів висновки Акту перевірки Головного управління ДФС у Кіровоградській області №41/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 24.05.2019 щодо порушень ФОП ОСОБА_1 п.177.2 статті 177 ПК України, що призвели до заниження сум податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від провадження діяльності на загальну суму 74919,71 грн. документально не підтверджуються, зокрема щодо порушень:

- п.177.2; п.п.177.4.1, п.п.177.4.3, п.п.177.4.5 п.177.4; абз.2, 3, 5 п.п.177.5.3 п. 177.5 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 275 5-VI (зі змінами і доповненнями) щодо заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 74919,71 грн. (податкове - повідомлення № від 13.06.2019), в тому числі за 2017 рік - на суму 19676,43 грн. та за 2018 рік - 55243,28 грн.;

- частини 2 пункту 1 статті 7 Закону №2464- VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами та доповненнями) та щодо заниження суми податкового зобов`язання по єдиному внеску від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 55607,07 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 13.06.2019 збільшено суму боргу/недоїмка з ЄСВ на 55607,07 грн. та Рішення № від 13.06.2019 про застосування штрафних санкцій в сумі 6447,70 грн.), в тому числі за 2017 рік - 9869,95 грн. та за 2018 рік - 45737,12 грн.;

- підпункту 1.1 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами і доповненнями) та щодо заниження податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 5164,14 грн. (податкове повідомлення - рішення № від 13.06.2019), в тому числі за 2017 рік - 1289,70 грн. та за 2018 рік - 3874,44 грн.

Витрати ФОП ОСОБА_1 невизнані Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області, що зазначені в Акті перевірки №41/11-28-13-05/ НОМЕР_1 від 24.05.2019 на загальну суму 410234,08 грн., в т.ч. за 2017 рік на суму 151938,08 грн. та за 2018 рік на суму 258296,00 грн. документально підтверджуються в частині включення до складу витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу і Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2017 рік на загальну суму 41856,84 грн., а саме:

- витрати на придбання скрапленого газу на суму 19307,61 грн. та бензину на суму 6599,35 грн., пов`язаність яких з господарською діяльністю документально не підтверджена;

- документально не підтверджених витрат на придбання оливи на суму 13865,01 грн.;

- встановлене дослідженням включення у Розшифровці витрат за 2017 рік у вигляді податку на додану вартість 2084,24 грн. у складі вартості витраченого дизпалива, пов`язаних із наданням послуг перевезення вантажу компанії SRL "AngelGrupCompany" (Республіка Молдова) по Акту виконаних робіт №5 від 15.12.2017 року, який згідно п.п.177.4.3 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України фізичною особою - підприємцем, що зареєстрований платником податку на додану вартість не включається до складу витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу.

Враховуючи, що доходи за 2017 рік, як встановлено Актом перевірки, були завищені включенням в грудні 2017 року не отриманої виручки за надання послуг покупцю SRL "AngelGrupCompany" (Республіка Молдова) згідно Акту виконаних робіт № 5 від 15.12.2017 року вартістю 2350 USD/доларів США, в гривневому еквіваленті в сумі 65957,92 грн., що надійшла в січні 2018 року та включена вдруге в доходи за 2018 рік, включення до складу витрат на придбання скрапленого газу на суму 19307,61 грн. та бензину на суму 6599,35 грн., пов`язаність яких з господарською діяльністю документально не підтверджена, частково документально не підтверджених витрат на придбання оливи на суму 13865,01 грн., включення у витрати суми ПДВ вартості дизпалива на суму 2084,24 грн., не перевищили завищення доходів, а від так не тягнуть за собою збільшення податкового зобов`язання з ПДФО і, відповідно, єдиного внеску та військового збору.

Чистий дохід до оподаткування ПДФО, військовим збором та ЄСВ за 2017 рік при виключенні документально не підтверджених витрат та доходів, повинен складати за 2017 рік 17015,64 грн. проти задекларованих в податковій декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2017 рік 41116,74 грн. [(1541452,38 дохід - 65957,92 завищений дохід = 1475494,46) - (1500335,64 витрати - 41856,84 необґрунтовані витрати = 1458478,80) = 17015,66 грн. чистий дохід до оподаткування)], що не призводить до додаткового донарахування ПДФО, ЄСВ та військового збору за підсумками 2017 звітного (податкового) року.

В такому разі, із суми чистого доходу 17015,64 грн. розмір податкових зобов`язань платника повинен складати:

- з ПДФО - 3062,81грн. (17015,64 х 18/100=3062,81грн.), з яких за даними Ф.2 сплачено авансовими платежами 4200,00 грн., проти задекларованого 7401,01 грн., що на 4338,19 грн. більше;

- ЄСВ - 3743,30 грн. (17015,64 х 22/100 = 3743,30 грн.), проти 9045,68 грн. із задекларованого чистого доходу в розмірі 41116,74 грн., що на 5302,38 грн. більше;

- військового збору - 255,23 грн. проти задекларованих 616,75 грн., що на 361,51 грн. більше.

Відповідно до п. 177.4.5 п. 177.4 ст.177 ПКУ надмірно сплачені суми податку підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку або поверненню платнику в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За 2018 рік документально підтверджуються висновки Акту перевірки від 24.05.2019 № 41/11-28-13-05/ НОМЕР_1 в частині необґрунтованого включення до складу витрат при визначенні в податковій декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_1 за 2018 рік чистого оподатковуваного доходу витрат на придбання основних засобів - насосу ХАВК НМТ 15/20 (помпа високого тиску для автомийки) на загальну суму 10167,00 грн., що призвело до заниження розміру чистого оподатковуваного доходу за 2018 рік на 10167,00 грн. і, як наслідок, до не нарахування із цієї суми чистого доходу податкових зобов`язань з ПДФО, ЄСВ та військового збору на загальну суму 4219,24 грн., в т.ч.:

- ПДФО (18%) в розмірі 183 0,00 грн. (10167,00 грн. х 18/100);

- ЄСВ (22%) в розмірі 2236,74 грн. (10167,00 х 22/100);

- військового збору (1,5%) в розмірі 152,50 грн. (10167,00 х 1,5/100).

При умові застосування вимог п. 177.4.5 п. 177.4 ст.177 ПКУ, за яких надмірно сплачені суми податку за 2017 рік зараховуються в рахунок майбутніх платежів з цього податку за підсумками 2018 звітного (податкового) року не виникає в такому разі необхідності у додатковому визначенні ПДФО, ЄСВ та військового збору за фактом включення до основних засобів на 10167,00 грн.

Враховуючи положення чинного законодавства та обставини встановлені експертом, суд доходить висновку, що податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 7746,21 грн., податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 р. № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 112379,57 грн., рішення від 13.06.2019 р. № про застосування штрафних санкцій в розмірі 6547,70 грн. по єдиному внеску та вимога про сплату боргу від 13.06.2019р. №ф- про сплату 55607,07 грн. по єдиному внеску підлягають скасуванню.

Щодо ненадання книги обліку та витрат на перевірку, у зв`язку з чим були застосовані штрафні санкції у розмірі 510 грн. згідно податкового повідомлення-рішення від 13.06.2019 р. № , то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, позивач був зобов`язаний вести книгу обліку доходів і витрат.

Згідно пункту 121.1 статті 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Оскільки позивачем до суду не надано доказів ведення Книги обліку та витрат, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача суму штрафних санкцій в розмірі 510,00 грн.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № суд зазначає наступне.

Перевіркою дотримання встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей встановлено, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 у Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку вказувалися недостовірні дані, а саме:

- в Податковому розрахунку достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей за IV квартал 2017 року в графі 5 «Ознака доходу» невірно вказана ознака доходу (у розрахунку «127» - інші доходи, а потрібно « 157» - дохід виплачений самозайнятій особі).

У графі 4 та 4а невірно вказана сума утриманого податку з доходів фізичних осіб за РНОКПП НОМЕР_2 (ФОП ОСОБА_2 ) в сумі 299,34 грн., та за РНОК ПП НОМЕР_3 (ФОП ОСОБА_3 ) в сумі 270,00 грн., які фактично не повинні нараховуватися та перераховуватися до бюджету. Також невірна вказана сума нарахованого військового збору (вказана у розрахунку сума 522,20 грн,. згідно перевірки - 474,75 грн.).

В результаті вищевикладеного фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 порушено пункт 176.2 «а», «б», «г» статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями).

В даному випадку суд зазначає, що, згідно п. 14.1.180. ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу;

Згідно пп. б) п. 176.2. ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані: б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності з зазначених питань не допускається.

Згідно п. 177.8. ст.177 ПК України, під час нарахування (виплати) фізичній особі - підприємцю доходу від здійснення нею підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою - підприємцем, яка отримує такий дохід, надано копію документу, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності Це правило не застосовується в разі нарахування (виплати) доходу за виконання певної роботи та/або надання послуги згідно з цивільно-правовим договором, коли буде встановлено, що відносини за таким договором фактично є трудовими, а сторони договору можуть бути прирівняні бо працівника чи роботодавця відповідно до підпунктів 14.1.195 та 14.1.222 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Доказів того, що між позивачем та ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 укладено цивільно-правові угоди та їх відносини є трудовими суду не надано.

Отже, ФОП ОСОБА_1 при виплаті доходу фізичним особам - підприємцям не виступав податковим агентом та відповідно не повинен відображати в розрахунках за формою 1ДФ такі виплачені доходи.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № суд зазначає наступне.

В акті перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року встановлено їх заниження на загальну суму 1 320 грн., в тому числі за січень 2017 року на суму 167 грн., травень 2017 року на суму 117 грн., жовтень 2017 року на суму 844 грн., грудень 2017 року на суму 192 грн.

Так, перевіркою контролюючим органом було встановлено, що згідно податкових накладних, виписаних підприємством - ТОВ "Торговий дім "СКФ", Позивачем ФОП ОСОБА_1 до складу податкового кредиту було включено придбання паливно - мастильних матеріалів (бензину А-95, бензин А-95 преміум) за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року.

Податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № винесено у зв`язку з тим, що на думку контролюючого органу, придбані паливно-мастильні матеріали (бензин А-95, бензин А-95 преміум) ФОП ОСОБА_1 не використовувалися в своїй господарській діяльності, тому в порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України (із відповідними змінами та доповненнями) ним було допущено заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 1 320 грн.

У відповідності до вимог п. 198.5 ст.198 Податкового кодексу України (із відповідними змінами та доповненнями) платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно з пп. 14.1.141 ПКУ під пальним маються на увазі нафтопродукти, скраплений газ, різні види моторного палива, у тому числі паливо моторне сумішеве (із добавками біокомпонентів - пп.14.1.141ПКУ) та інші види пального, наведені в пп.215.3.4 ПКУ.

Придбання суб`єктом господарювання пального можливе:

1) оптом за безготівковий розрахунок;

2) уроздріб через АЗС за готівковий та безготівковий розрахунок, у тому числі з використанням електронних платіжних засобів /далі - ЕПЗ/ (платіжних карток); за талонами, форму, зміст та ступінь захисту яких установлює АЗС - їх емітент; паливними картками (так званими скретч-картками); Відомістю на відпуск нафтопродуктів за формою №16-НП (додаток № 16 до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпалива і енергетики України, Мінекономіки України, Мінтрасу та зв`язку України, Держкомітету України з питань технічного регулювання та споживчої спілки від 20.05.2008 № 281/171/578/155 (далі - Інструкція № 281).

Загальний порядок реалізації пального на АЗС за готівку наведено в пп. 10.3.1.1-10.3.1.5 Інструкції №281, а із застосуванням платіжних карток - у пп.10.3.4 цього документа.

Продаж пального за талонами потребує укладання відповідного Договору, а розрахунки здійснюються виключно через банки (безготівковим способом).

Разом із нафтопродуктами споживачу обов`язково видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, що підтверджує факт купівлі товару (п.10 Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затверджених Постановою КМУ від 20.12.21997 №1442 (далі Правила №1442).

Якщо у покупця є умови для зберігання пального, передбачені в Інструкції № 281, то він може закуповувати його оптовими партіями.

Оприбуткування пального здійснюється на підставі накладних постачальників та інших супровідних документів.

Покупцю на АЗС видається фіскальний чек, навіть якщо при цьому не проводяться готівкові чи безготівкові розрахунки, а пальне заправляють за талонами, смарт-картками, відомостями.

Фіскальний касовий чек повинен містити обов`язкові реквізити (п.2 розд. ІІ Положення про форму та зміст розрахункових документів, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350, далі - Положення № 13): позначення форми оплати (готівкою, ЕПЗ, у кредит і т.п.) і сплачувану суму; для суб`єктів господарювання - платників ПДВ - окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, її розмір у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами.

Для розрахунку платіжними картками через реєстратор розрахункових операцій (РРО, касовий апарат з`єднаний з терміналом) АЗС фіскальний чек повинен мати додатково реквізити ЕПЗ (платіжної картки) без виконання процедур авторизації, підпис касира та підпис власника ЕПЗ (платіжної картки) в окремих рядках, перед якими друкуються написи «Касир» і «Держатель ЕПЗ» відповідно (п.6 розділу II Положення № 13).

Працівник суб`єкта господарювання може заплатити за пальне готівкою, отриманою під звіт або з корпоративної платіжної картки (КПК). Якщо для купівлі пального гроші перераховуються з поточного рахунку на корпоративну платіжну картку, підтвердженням цієї операції буде виписка з поточного рахунку та квитанція платіжного терміналу. Водночас підзвітна особа може зняти гроші в банкоматі та розрахуватися готівкою. У цьому випадку документом, що підтверджує виконання операції крім виписки банку, є чек банкомата.

Списання паливно-мастильних матеріалів повинно здійснюватися з врахуванням даних про пробіг автомобіля, визначених на підставі товарно-транспортної накладної (подорожнього чи маршрутного листа) та Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 №43 «Про затвердження норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті» зі змінами та доповненнями.

На підтвердження придбання у ТОВ "Торговий дім "СКФ" паливно - мастильних матеріалів (бензину А-95, бензин А-95 преміум) за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року та використання їх у власні господарській діяльності позивачем до суду надано лише видаткові накладні від 28.02.2017 року та від 31.03.2017 року та банківські виписки за 2017 рік (т.1, а.с.69-70, 185-246).

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позивачем не надано достатніх та належних доказів на підтвердження використання паливно - мастильних матеріалів (бензину А-95, бензин А-95 преміум) начебто придбаних у ТОВ "Торговий дім "СКФ" з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року у власній господарській діяльності.

Отже, податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № винесено правомірно та скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення №, згідно якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах в сумі 43,60 грн., в тому числі грошове зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 34,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 8,72 грн. (т.1, а.с.13), податкового повідомлення - рішення №, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1 020 грн., за платежем надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи об`єктах суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.9 Податкового кодексу України екологічний податок належить до загальнодержавних податків.

Підпунктом 14.1.57 пункту 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що екологічний податок - загальнодержавний обов`язковий платіж, що справляється з фактичних обсягів викидів у атмосферне повітря, скидів у водні об`єкти забруднюючих речовин, розміщення відходів, фактичного обсягу радіоактивних відходів, що тимчасово зберігаються їх виробниками, фактичного обсягу утворених радіоактивних відходів та з фактичного обсягу радіоактивних відходів, накопичених до 1 квітня 2009 року.

Відповідно до п. 240.1 ст. 240 Податкового кодексу України, платниками податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються:

- викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення;

- скиди забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти;

- розміщення відходів (крім розміщення окремих видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання);

- утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені);

- тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк.

Статтею 242 Податкового кодексу України визначено об`єкт та базу оподаткування екологічного податку, а саме: обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; обсяги та види забруднюючих речовин, які скидаються безпосередньо у водні об`єкти; обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання; обсяги та категорія радіоактивних відходів, що утворюються внаслідок діяльності суб`єктів господарювання та/або тимчасово зберігаються їх виробниками понад установлений особливими умовами ліцензії строк; обсяги електричної енергії, виробленої експлуатуючими організаціями ядерних установок (атомних електростанцій).

Згідно п. 249.1 ст. 249 Податкового кодексу України суми податку обчислюються за податковий (звітний) квартал платниками податку.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному кварталу. Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.

За викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів (п. 250.2.1 п.250.2, 250.1 ст.250 Податкового кодексу України).

В акті перевірки зазначено, що за перевіряємий період ФОП ОСОБА_1 придбано та використано автомобільні шини (що відносяться до ІV класу небезпеки відходів та є малонебезпечними) в кількості 40 штук, у тому числі за 2017 - 10 шт., за 2018 рік - 30 шин.

Придбання автомобільних шин ФОП ОСОБА_1 підтверджується наданими позивачем копіями видаткових накладних та банківських виписок (т.1, а.с.56-68, 100-246).

Доказів на підтвердження утилізації відходів (використаних шин) за перевіряємий період суду не надано.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку шо ФОП ОСОБА_1 здійснюється розміщення відходів (використаних шин, що відносяться до ІV класу небезпеки відходів та є малонебезпечними), а отже, позивач є платником екологічного податку та має подавати звітність у законодавчо встановлені строки.

Доказів того, що позивачем у перевіряємий період подавались до контролюючого органу декларації з екологічного податку суду не надано.

Таким чином, податкові повідомлення - рішення № та № винесено правомірно та у відповідності до чинного законодавства.

Щодо податкового повідомлення - рішення № (т.1, а.с.14), згідно якого до позивача контролюючим органом застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн. за платежем штрафні санкції за порушення пункту 63.3 ст.63 ПК України в частині неподання відомостей про об`єкти оподаткування платника податків (форма №20 - ОПП) суд зазначає наступне.

Як визначено у п.8.1, 8.4 та 8.5 Наказу Міністерства фінансів України №1588 від 09.12.2011 року «Про затвердження порядку обліку платників податків і зборів» зі змінами та доповненнями, згідно якого платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом. Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 11) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. У разі створення відокремленого підрозділу юридичної особи з місцезнаходженням за межами України повідомлення за формою № 20-ОПП подається юридичною особою протягом 10 робочих днів після створення, реєстрації такого підрозділу до контролюючого органу за основним місцем обліку юридичної особи.

Пунктом 63.3 ст.63 (абз.4) Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

В порушення п. 63.3 ст.63 (абз.4) Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 у перевіряємий період використовував у власній господарській діяльності автомобільний транспорт для перевезення вантажів проте, доказів подання до контролюючого органу звіту за формою №20-ОПП суду не надано.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що податкове повідомлення - рішення № винесено правомірно та не підлягає скасуванню

Щодо вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-156499-53 від 13.08.2019 року необхідно зазначити, що відповідно до рішення ДПС України від 21.10.2019 року №6334/6/99-00-08-06-01 вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-156499-53 від 13.08.2019 року скасована та вважається відкликаною з дня її прийняття (т.3, а.с.48-50).

Виходячи з наведених норм права та встановлених по справі дійсних обставин, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

VІ. Судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст. 139 КАС України).

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2485,50 грн., що підтверджується квитанцією від 14.11.2019 року №72 (а.с.2).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Кіровоградській області, становить 1822,82 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

2.Скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 7 746,21 грн., в тому числі сума грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 5 164,14 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 2 582,07 грн.

3.Скасувати податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 року № про збільшення суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в розмірі 112 379,57 грн., в тому числі суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями в розмірі 74 919,71 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в розмірі 37 459,86 грн.

4.Скасувати рішення від 13.06.2019 року № про застосування штрафних санкцій в розмірі 6 547,70 грн.

5.Скасувати - вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.06.2019 року № Ф- на 55607,07 грн. по єдиному внеску.

5.В іншій частині в позовних вимог - відмовити.

6.Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ) судові витрати понесені при сплаті судового збору у розмірі 1822,82 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять дві гривні вісімдесят дві копійки) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ - 43142606).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.10.2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук