Справа № 540/2483/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 р.м. ОдесаСправа № 540/2483/19

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

13:18 год., м. Херсон;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

04.06.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника позивача - Хараїм О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.11.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 112 751,92 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 28 187,99 грн.

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.11.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання по додатку на додану вартість за основним платежем у розмірі 89 510 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 22 377,50 грн.

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.11.2019 року № про застосування штрафу за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100)" у сумі 61 006 грн.

- податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.11.2019 року № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11011001)" за основним платежем у розмірі 9 395.99 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 2 349 грн.

- вимогу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.11.2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 100 408,55 грн.

- вимогу ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 11.11.2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 1 193,41 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки відповідача про порушення позивачем правил оподаткування податком на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та справляння військового збору ґрунтуються на результатах перевірки, проведеної з порушенням приписів ст.ст. 73, 78 Податкового кодексу України. Позивач вказує на те, що, звертаючись до контролюючого органу із запереченнями щодо акту попередньої перевірки, зазначав про свою незгоду із висновками та викладеними обставинами відповідного акту та не вимагав перегляду результатів планової перевірки. Разом з цим, є безпідставними висновки контролюючого органу про завищення витрат в межах господарської діяльності, оскільки як під час планової так і під час позапланової перевірки ревізорам-інспекторам надавались усі первинні документи, за яким підтверджується фактичне придбання товару (видаткові накладні, ТТП, договори, виписки банківських рахунків, акти звірок, квитанції, виписки банку, платіжні доручення), проведення усіх розрахунків за придбаний товар та його подальша реалізація. Щодо висновку відповідача про порушення строків складання та/або реєстрації податкових накладних, позивач вказує, що встановлені обставини не призвели ні до безпідставного формування податкового кредиту, ні до безпідставного бюджетного відшкодування, а тому обставин для застосування штрафу у контролюючого органу не виникло. Наведене у сукупності свідчить про невідповідність визначених зобов`язань та застосування штрафів критерію обґрунтованості і правомірності, що є безумовною підставою для скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі. Суд визнав протиправними та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 11.11.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11010500) у розмірі 140 939, 91 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 112 751,92 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 28 187,99 грн.; податкове повідомлення-рішення від 11.11.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100)" у розмірі 111 887, 50 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 89 510 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 22 377,50 грн.; податкове повідомлення-рішення від 11.11.2019 № про застосування штрафу за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100)" у сумі 61 006 грн.; податкове повідомлення - рішення від 11.11.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11011001)" у розмірі 11 744,99 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням у розмірі 9 395,99 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 2 349,00 грн.; вимогу від 11.11.2019 року №Ф- на суму 100 408,55 грн.; вимогу від 11.11.2019 р. №Ф- на суму 1 193,41 грн. Стягнув з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в сумі 4 271,80 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 грн.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у сукупності таких умов як наявність у запереченнях позивача на акт планової перевірки вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки, а також проведення відповідачем спірної перевірки поза межами питань, які стали предметом розгляду заперечень, дають підстави для висновку, що контролюючий орган не навів та не обґрунтував підстави, що слугували для проведення перевірки за приписами пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

З огляду на те, що проведення перевірки не в установленому законом порядку є передумовою для прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень, сукупність обставин встановлює безумовні підстави для скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулює спірні правовідносини, та обставинам справи, і помилково не враховано, що наявність у запереченнях позивача на акт планової перевірки вимог про перегляд результатів перевірки та вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки та неможливість їх дослідження без проведення перевірки давали податковому органу достатні правові підстави для проведення контролюючих заходів відповідно до приписів п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України. При цьому, відповідачем надано достатньо доказів та обґрунтувань в акті на підтвердження правомірності своїх дій, висновків та прийнятих податкових повідомлень-рішень, і які давали суду можливість встановити дійсні обставини щодо виявлених порушень позивачем вимог податкового законодавства. Разом з цим, апелянт наполягає на необґрунтованості вимог про відшкодування на користь позивача витрат на правничу допомогу, з огляду на не наведення заявником співмірності цих витрат із розглядом справи.

У відзиві на апеляційну скаргу Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як підтверджено під час апеляційного розгляду, у період з 20.06.2019 року по 11.07.2019 року на підставі наказу від 31.05.2019 року №719 та плану-графіка ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі проведено документальну планову виїзну перевірку діяльності платника податків ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2016 року по 01.01.2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2018 року, за результатами якої складено акт від 18.07.2019 року №391/21-22-13- 05/ НОМЕР_1 .

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Розділу IV Податкового кодексу України, в результаті чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності на загальну суму 111 246,43 грн., в т.ч. за 2016 на суму 104 795,65 грн., за 2018 на суму 6450,78 грн.; п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого не нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 100 408,55 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 91 143,36 грн., за 2017 рік на суму 1 380, 90 грн.; за 2018 рік на суму 7 884, 29 грн.; п. 1 ч. 1 ст. 7, п. 5. ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого не нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на заробітну плату найманих працівників на загальну суму 1087,07 грн., в тому числі за травень 2015 року на суму 1087,07 грн.; п. 1 ч. 1 ст.7, п. 7 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого не утримано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із заробітної плати найманих працівників на загальну суму 106,34 грн., в тому числі за травень 2015 року на суму 106, 34 грн.; п. 4 ч. II ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме в частині: подання звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2015 року; подання з порушенням граничних строків звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2017 року); подання з порушенням граничних строків звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за червень 2017 року); подання з порушенням граничних строків звітну про суми нарахованого доходу та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.п. 196.1.17 п. 196.1 ст. 196, п. 198.1 п. 198.3, п.198.4, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на загальну суму 376 300 грн., в т.ч.: червень 2016 року - на суму 1732 грн.; липень 2016 року - на 82504 грн., серпень 2016 року - на 5131 грн., грудень 2017 року - на 206 570 грн., червень 2018 року - 6 238 грн.; липень 2018 року - на суму 311 грн.; серпень 2018 року - на суму 230 грн.; вересень 2018 року - на суму 313 грн.; грудень 2018 року - на суму 73 271 грн.; п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, а саме відсутність реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму податкових зобов`язань, включених до декларацій з податку на додану вартість на загальну суму 165 846,00 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму - 43 834 грн., за 2017 рік - на суму 50 166 грн., за 2018 рік - 71 846 грн.; п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, а саме порушено терміни реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість за липень 2016 року в сумі 10 723,95 грн.; п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підр. 10 розд. XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 9 270,54 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 8 732,97 грн., за 2018 рік на суму 537,56 грн.; пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213, пп.. 214.1.4 п. 214.1, ст. 214, п. 217.1 ст. 217 р. VI Податкового кодексу України, в результаті чого занижено акцизний податок у 2016 році на 158 грн., в т.ч. 05-34 грн., 06-29 грн., 07-1 грн., 08-56 грн., 09-38 грн.; п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, "Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність", затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481, п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, а саме відсутність книги обліку доходів і витрат; п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України, в результаті чого ПП ОСОБА_1 не забезпечено зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та іншої статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених ст. 44 ПКУ строків їх зберігання, не надано контролюючому органу оригіналів документів.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, 16.08.2019 року позивачем подано до ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі заперечення на акт, в яких відповідно до п. 44.6, п. 44.7 ст. 44, п. 86.7 ст. 86 Податкового кодексу України для визначення достовірності відображених інспекторами ДФС в акті перевірки вартості придбаних та реалізованих товарів (встановлення їх фактичного розміру), просив врахувати його незгоду щодо відображених в акті неправомірних висновків та обставин, додатково надавши відомості про рух коштів по "Укрсоцбанку".

27.08.2019 ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі пп. 78.1.5 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України прийнято наказ №1072 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року з питань дотримання вимог податкового законодавства, що стали предметом розгляду заперечень, з 30.09.2019 року тривалістю 5 робочих днів.

Про прийняття вказаного наказу ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі повідомило позивача листом від 27.08.2019 року за №3749/ФОП/21-22-13-05.

У період з 30.09.2019 року по 04.10.2019 року на підставі наказу від 27.08.2019 року №1072 ГУ ДПС України у Херсонській області, АРК та м. Севастополі проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з питань, що стали предметом розгляду заперечень, а саме, податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування, військового збору, податку на додану вартість, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, за результатом якої складено акт від 11.10.2019 року №52/21-22-33-05/ НОМЕР_1 .

Зазначеною перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Розділу IV Податкового кодексу України, в результаті чого не нараховано податок на доходи фізичних осіб з підприємницької діяльності на загальну суму 112 751,92 грн., в т.ч. за 2016 на суму 106 301,14 грн., за 2018 на суму 6450,78 грн.; п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в результаті чого не нараховано єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 100 408,55 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 91 143,36 грн., за 2017 рік на суму 1 380, 90 грн.; за 2018 рік на суму 7 884, 29 грн.; п. 4 ч. II ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а саме в результаті подання з порушенням граничних строків звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2017 року); подання з порушенням граничних строків звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за червень 2017 року); подання з порушенням граничних строків звітну про суми нарахованого доходу та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік; п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.п. 196.1.17 п. 196.1 ст. 196, п. 198.1 п. 198.3, п.198.4, ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 96 373 грн., в т.ч.: червень 2016 року - на суму 1732 грн.; липень 2016 року - на 82504 грн., серпень 2016 року - на 5131 грн., червень 2018 року - 6 238 грн.; липень 2018 року - на суму 311 грн.; серпень 2018 року - на суму 230 грн.; вересень 2018 року - на суму 227 грн.; п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, а саме в результаті відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних на суму податкових зобов`язань, включених до декларацій з податку на додану вартість на загальну суму 165 846 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму - 43 834, 00 грн., за 2017 рік - на суму 50 166 грн., за 2018 рік - 71 846 грн.; п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, в результаті чого порушено терміни реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість за липень 2016 року в сумі 10 723,95 грн.; п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підр. 10 розд. XX Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму військового збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 9 270, 54 грн., в т.ч. за 2016 рік на суму 8 732,97 грн., за 2018 рік на суму 537,56 грн.; п.п. 63.3 ст. 63, п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України платником вчасно та в повному обсязі не подано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП за 2018 рік; п. 177.10 ст. 177 Кодексу, "Порядок ведення книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність", затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 року №481, п. 6 ст. 128 Господарського кодексу України, а саме в результаті відсутності книги обліку доходів і витрат.

На підставі визначених в акті перевірки від 11.10.2019 року №52/21-22-33-05/ НОМЕР_1 порушень відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за основним платежем у розмірі 112 751,92 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 28 187,99 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов`язання по додатку на додану вартість за основним платежем у розмірі 89 510 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 22 377,50 грн.; №, яким застосовано штраф за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100)" у сумі 61 006 грн.; №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (код платежу 11011001)" за основним платежем у розмірі 9 395.99 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2 349 грн.; вимогу від 11.11.2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 100 408,55 грн.; вимогу від 11.11.2019 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 1 193,41 грн.

Не погоджуючись із визначенням грошових зобов`язань, посилаючись на неправомірність та необґрунтованість дій контролюючого органу під час прийняття податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішень суб`єкта владних повноважень.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Правила п.п. 21.1.1, 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України зобов`язують посадових та службових осіб контролюючих органів дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Статтею 62 Податкового кодексу України передбачено, що одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п.п. 75.1.2. п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

За змістом п. 78.4 ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі, коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Наказ про проведення документальної позапланової перевірки з підстав, зазначених у цьому підпункті, видається: у разі розгляду заперечення до акта перевірки та/або додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, - контролюючим органом, який проводив перевірку; під час проведення процедури адміністративного оскарження - контролюючим органом вищого рівня, який розглядає скаргу платника податків.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.( п. 86.1. ст. 86 Податкового кодексу України).

Водночас, відповідно до п. 86.7. ст. 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.7 ст. 44 Податкового кодексу України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який призначив проведення перевірки, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки або у разі надання таких документів відповідно до абзацу другого цього пункту, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.

Під час вирішення спору по суті судом першої інстанції вірно враховано, що можливість прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України виникає за наявності сукупності таких умов, а саме: подання заперечень до акта перевірки або скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення; наявність вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки або скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення; вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки; неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки.

Дослідивши зміст заперечень позивача на акт перевірки планової перевірки, судом першої інстанції вірно встановлено, що прохальна частина вказаних заперечень не містить вимоги позивача про повний або частковий перегляд результатів перевірки, а лише вказує на необхідність врахувати вказані заперечення з метою встановлення фактичного розміру вартості придбаних та реалізованих товарів внаслідок відображення в акті неправомірних висновків та обставин.

При цьому, вказані вимоги позивач обґрунтовує виключно своєю не згодою в частині донарахування податку на доходи фізичних осіб, ЄСВ, військового збору, вказуючи на те, що визначене інспекторами завищення витрат за 2016 рік на суму 582 198,04 грн. відбулось аналітично через застосування незрозумілого підрахунку залишків дебіторської заборгованості покупця, а також залишків товарів (тютюнових виробів та алкогольних напоїв) по магазину на кінець звітного періоду, а не на підставі первинних документів - прибуткових та видаткових накладних, ордерів, квитанцій, актів, які надані для перевірки у повному обсязі, але які не досліджувались інспекторами, або досліджувались вибірково, що підтверджується наведеними у таблиці 14 (сторінка 7 Акту) записами.

Пунктом 2 розділу I Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 року №727 (у редакції, чинній на момент проведення перевірки позивача), визначено, що акт документальної перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 3, 5 розділу I Порядку від 20.08.2015 року №727 передбачено, що акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

Водночас, за своїм змістом заперечення позивача на акт планової перевірки не містять його вказівки на обставини, які не були досліджені під час планової перевірки, оскільки його не згода з певними висновками планової перевірки полягає у встановлені порушень вимог податкового законодавства саме без урахування первинних документів, які були надані до перевірки, що вказує на порушення порядку оформлення результатів документальних перевірок, визначеного Порядком від 20.08.2015 року №727.

При цьому, посилання відповідача на надання позивачем разом з запереченнями на акт планової перевірки відомості про рух коштів по "Укрсоцбанку" як додаткова підстава для призначення спірної перевірки суд вважає необґрунтованим, оскільки одним із висновків акту планової перевірки є саме відсутність книги обліку доходів та витрат ФОП ОСОБА_1 , не первинних документів, до яких, зокрема, відноситься банківська виписка.

Також, зі змісту вказаних заперечень вбачається, що позивач частково погоджується із деякими порушеннями, наведеними у висновках акту планової перевірки, зокрема, щодо порушення термінів реєстрації податкових накладних, невірного відображення у витратах суми нарахованої заробітної плати 35837,66 грн. за 2018 рік, порушення термінів надання звітів, відсутності реєстрації податкових накладних при продажу кінцевому споживачу.

Натомість, вказані питання також були предметом даної перевірки, про що свідчать оскаржувані податкові-повідомлення, зокрема, податкове-повідомлення від 11.11.2019 року № про застосування штрафу за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14010100)" у сумі 61 006 грн. внаслідок порушення п. 120-1.2 ст. 120 Податкового кодексу України, а саме в результаті відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних та порушення термінів реєстрації податкових накладних.

У тому числі, як під час вирішення питання про призначення документальної позапланової перевірки так і під час розгляду справи в суді залишаються не обґрунтованими відповідачем обставини щодо наявності підстав для призначення контролюючих заходів в порядку п.п. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутність у сукупності таких умов як наявність у запереченнях позивача на акт планової перевірки вимог про повний або частковий перегляд результатів перевірки, вказівка платником податків на обставини, які не були досліджені під час перевірки, неможливість перевірки таких обставин без проведення перевірки, а також проведення відповідачем спірної перевірки поза межами питань, які стали предметом розгляду заперечень, нівелює правомірність дій суб`єкта владних повноважень та прийнятих ним рішень.

Враховуючи те, що проведення перевірки не у визначеному податковим законодавством порядку стало передумовою для прийняття оспорюваних за цим позовом податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, колегія суддів у повній мірі погоджується із висновком суду першої інстанції про неможливість віднесення рішень суб`єкта владних повноважень до критерію обґрунтованості і правомірності, а встановлені обставини є безумовною підставою для їх скасування в судовому порядку.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Апеляційний суд враховує, що відповідачем не обґрунтовується, в чому саме полягають його доводи про неспівмірність, заявлених позивачем до відшкодування, витрат на правничу допомогу.

Натомість, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано відповідний договір про надання правової допомоги від 18.11.2019 року №46/19; додаток до вказаного договору, згідно яким сторони домовились, що за здійснення правового аналізу документів, наданих клієнтом адвокату, аналізу законодавства, що підлягає застосуванню, роботу у єдиному державному реєстрі судових рішень, за підготовку та складення адміністративного позову про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2019 №, №, №, №, №, №, вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2019 Ф-, №Ф- для подання до Херсонського окружного адміністративного суду клієнт сплачує адвокату гонорар - 5 000 грн. У разі участі адвоката у судових засіданнях клієнт додатково сплачує гонорар у розмірі 500 (п`ятсот) грн. за кожне судове засідання.

Згідно наданих представником позивача звітів про обсяг надання послуг і виконаних робіт та їх вартість від 21.11.2019 р., від 20.02.2020 р., вартість послуг (гонорар) складає 7 000 грн., яка включає здійснення правового аналізу документів, наданих клієнтом адвокату, аналізу законодавства, що підлягає застосуванню, роботу у єдиному державному реєстрі судових рішень, за підготовку та складення адміністративного позову, а також участь адвоката в судових засіданнях 14.01.2020 р., 24.01.2020 р.,07.02.2020 р., 21.02.2020 р.

На підтвердження оплати ФОП ОСОБА_1 послуг адвоката в сумі 7 000 грн. надано платіжне доручення №1087 від 26.11.2019 р., меморіальний ордер №2PL582170 від 24.02.2020 р.

Таким чином, при встановленні розміру гонорару врахована складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар є розумним та враховує витрачений адвокатом час, витрати на професійну правничу допомогу на суму 7 000 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Аналогічно документально підтвердженими та обґрунтованими є витрати позивача на правничу допомогу згідно вищенаведеного договору та додаткової угоди до нього, понесених у зв`язку із апеляційним розглядом справи.

При цьому, під час апеляційного провадження згідно звіту про обсяг наданих послуг від 31.08.2020 року адвокатом надано клієнту наступні послуги: підготовка та складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, вартість яких склала 1 500 грн. Фактична оплата цих послуг підтверджена платіжним дорученням від 31.08.2020 року №1183. Також, підтверджується участь представника позивача в одному судовому засіданні в апеляційному суді. За умовами додатку до договору від 17.08.2020 року, вартість таких послуг складає у сумі 500 грн.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи вбачаються всі правові підстави для відшкодування на користь позивача понесених ним витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () у сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 02.11.2020 року (з урахуванням терміну перебування членів колегії на лікарняному).

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло