Справа № 640/13828/19
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-10-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту - 26.08.2020) у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання нечинним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Державне підприємство «ЗАВОД 410 ЦА» звернулося з позовом до суду, в якому просить визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2018 № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 4030905,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем не відображено в акті позицію позивача та взагалі відсутні посилання з даного приводу на пояснення, надані під час перевірки. Крім того, наявність чи відсутність документів щодо якості товарів не може бути підставою для висновку про безтоварність операції. Факт надходження тих чи інших матеріальних цінностей на підприємство підтверджується товарно-транспортними документами, документами вхідного контролю, складського обліку та списання у виробництво, надані відповідачу, проте, не досліджені ним. Також позивач зазначає, що є підприємством оборонно-промислового комплексу, яке входить до складу Державного концерну «Укроборонпром», у зв`язку з чим на підприємстві запроваджено механізми суворого контролю за ввезенням на територію та вивезенням з території підприємства будь-яких матеріальних цінностей, який регулюється Інструкцією №60 «Про порядок організації та забезпечення пропускного та внутрішнього об`єктового режиму на ДП «Завод 410 ЦА», затвердженою наказом від 01.04.2013 №89. Таким чином, постачання кожної товарної позиції обов`язково супроводжується складанням наступних первинних документів, що підтверджують фактичний рух товару: накладна, матеріальна перепустка, звіт про прийомку. Всі податкові накладні, посилання на які міститься в акті перевірки, є зареєстрованими належним чином у ЄРПН, реєстрація жодної з них не була зупинена, не було відмовлено у реєстрації.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що у контрагентів позивача відсутні необхідні основні засоби та ресурси для надання на користь позивача з метою виконання умов договорів послуг. Також податковим органом в ході проведення перевірки встановлено товарний обрив, що свідчить про неможливість здійснення операцій, що задекларовані у податковій звітності, тобто відсутність реально вчинених господарських операцій та, як наслідок, юридичну дефектність відповідних первинних документів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року вищевказаний адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин у справі. Позиція податкового органу зводиться до того, що позивачем не надано усі необхідні первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій. Крім того, наголошує безтоварності господарських операцій з вказаними контрагентами та згідно з перерахованими вище податковими накладними з огляду на отриману інформацію по постачальниках контрагентів, підтвердження набуття якими товару, пізніше проданому позивачу, не підтверджено, спрямування діяльності даних підприємств виключно на здійснення операцій для надання податкової вигоди третім особам.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, наказів від 19.10.2018 №1958, від 09.11.2018 №2076 Офісом великих платників податків ДФС проведено документальну позапланову перевірку ДП «Завод 410 ЦА» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за серпень 2018 року, за результатом якої складено акт від 19.11.2018 за №3529/28-10-42-01/01128297.

Згідно з висновками акту перевірки контролюючий орган дійшов висновку про те, що ДП «ЗАВОД 410 ЦА» порушено п. 185.1 ст. 185, п. 198.1 ст. 198, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 та 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2018 року у розмірі 4030905 грн.

На підставі висновків акта перевірки Офісом великих платників податків ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.12.2018 № , яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 4030905 грн.

Вважаючи вищевказане податкове повідомлення-рішення протиправним, прийнятим з порушенням норм чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі необхідні первинні документи, які повністю відповідають вимогам Податкового кодексу України та відображають зміст господарських операцій, в результаті яких вони складені, позивачем доведено факт придбання товару із метою його використання в господарській діяльності, тому позивач правомірно включив до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість. Наголошено, що відповідачем не наведено об`єктивних доводів щодо наявності в діях позивача ознак неправомірності чи недотримання принципу належної обачності при виборі контрагентів, як і не доведено правомірності в повному обсязі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

У відповідності до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Із системного аналізу положень цих норм законодавства України вбачається, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наступних умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, виникнення права платника податку на податковий кредит є наслідком фактичного проведення господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за наявності первинних документів.

Засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі також - Закон № 996-XIV).

Відповідно до статті 9 розділу 3 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

З метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємства або податкового кредиту з податку на додану вартість належить з`ясувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції та установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудження основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку

Судам належить звертати особливу увагу на дослідження обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку. При цьому приймати на підтвердження даних податкового обліку можна лише достовірні первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

З положень податкового законодавства випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених в ціні товару (послуги) та віднесення сум до витрат, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою використання їх у господарській діяльності, а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Крім того, як відомості, що містяться у податкових накладних, так і дані первинних документів, що складаються при здійсненні господарської операції та подаються платником до контролюючого органу, мають відповідати установленим вимогам та містить достовірну інформацію про обставини, з якими законодавство пов`язує реалізацію права платника на податкову вигоду.

Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є податковим ризиком. У цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, в перевіряємий період позивач здійснював господарську діяльність з:

- ПП «Скат» на підставі Договору від 11.07.2018 року №УМТЗ-18-15/4, предметом якого є придбання комплектуючих для літаків АН. Код ДК 021-2015-34731000-0. На виконання договору ПП «Скат» оформлено на адресу ДП «ЗАВОД 410 ЦА» видаткову накладну від 20.08.2018 №РН-57 на суму ПДВ 10692 грн (диск біметалічний КТ 94-250) та податкову накладну №3 на вказану суму.

- ТОВ «М-Комплект» на підставі Договору від 19.07.2018 №УМТЗ-17-319/8, предметом якого є закупівля проволоки. Код ДК 021:2015-14715000-6. На виконання договору ТОВ «М-Комплект» оформлено на адресу позивача видаткову накладну від 19.09.2018 №161 на суму ПДВ 4320 грн (профіль алюмінієвий Д16чТ14060-1) та податкову накладну №1 на вказану суму, податкову накладну від 01.08.2018 №134 на суму ПДВ 14400 грн (Профіль алюмінієвий Д16Т НПІ167-1 по ОСТ 190113-86 ф25.0мм), податкову накладну №1.

- ПАТ «Інноваційно-промисловий центр» на підставі Договорів від 27.06.2018 №УМТЗ-18-230/3 на придбання гарнітури та адаптеру. Код ДК 021:2015-34731000-0, 23421000-3, від 13.03.2018 №УМТЗ-18-93/1 на придбання крану. Код ДК 021:2015-247311000-0, від 24.01.2018 №УМТЗ-18-35/1 на придбання запасних частин для літака типу АН-32. Код ДК 021:2015-34731000-0 та від 22.01.2018 №УМТЗ-18-34/2 на придбання комплектуючих для ремонту радіоелектронного обладнання. Код ДК 021-2015-34731000-0. На виконання договору ПАТ «Інноваційно-промисловий центр» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Системінжинірингменеджмент» на підставі Договорів від 15.04.2014 оку на придбання запчастин для капітального ремонту літаків типу АН, №УЗ-2014-62/2 та від 28.02.2015 №УЗ-2015-162/2 на придбання запасних частин для ремонту літаків типу АН та гвинтокрилів. На виконання договору ТОВ «Системінжинірингменеджмент» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Тех-Партнер» на підставі Договору від 29.09.2015 №УЗ-2014-91/10. На виконання договору ТОВ «Тех-Партнер» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні від 30.11.2015 №186 та від 03.11.2015 (включено частково) (РГК АВ-72 сер. 02А); від 30.11.2015 №187 та від 03.11.2015 №223 (РГК АВ-72 сер. 02А).

- ТОВ «Листехпоставка» на підставі Договору від 23.02.2017 №УМТЗ-2017-646/3 на придбання кабельно-провідникової продукції для літаків типу АН-26:5710. На виконання договору ТОВ «Листехпоставка» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Промтехінвест Груп» на підставі Договору від 22.03.2018 №УМТЗ-18-81/2 на придбання товару згідно специфікацій. На виконання договору ТОВ «Промтехінвест Груп» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Тейра» на підставі Договорів від 25.01.2018 №УМТЗ-18-19/1 на придбання комплектуючих для ремонту літаків типу АН. Код 021-2015-34731000-0, від 06.03.2018 №УМТЗ-18-86/1 на придбання хомута. Код ДК 021:2015-34731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 21.06.2018 №УМТЗ-18-189/1 на придбання запасних частин. Код ДК 021:2015-34731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів» та від 23.07.2018 №УМТЗ-18-233/1 на закупівлю запасних частин. Код ДК 021:2015-34731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів». На виконання договору ТОВ «Тейра» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Авіатехкомплект» на підставі Договору від 19.01.2018 №УМТЗ-18-26/8 на закупівлю металовиробів, код ДК 021:2015:144531600-7, 44532300-1, 44330000-2. На виконання договору ТОВ «Авіатехкомплект» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Ремонтно-промисловий холдинг» на підставі Договорів від 27.03.2018 №УМТЗ-17-99/71 на придбання комплектуючих для ремонту літаків. Код ДК 021-2015-34731600-6, від 05.04.2018 №УМТЗ-17-134/1 на придбання запасних частин для ремонту літаків типу АН. Код ДК 021:2015-34731000-0 та від 19.03.2018 №УМТЗ-18-168/1 на придбання запасних частин для ремонту літаків типу АН. Код ДК 021:2015-34731000-0. На виконання договору ТОВ «Ремонтно-промисловий холдинг» оформлено на адресу позивачу видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Авіа-Комплект» на підставі Договорів від 27.02.2018 №УМТЗ-18-72/7 на придбання комплектуючих. Код ДК 021-2015-34731000-0 та від 14.08.2018 №УМТЗ-18-179/7 на придбання фільтру гідравлічного. Код ДК 021:2015-34731000-0. На виконання договору ТОВ «Авіа-Комплект» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Континент-Авіа» на підставі Договорів від 18.01.2018 №УМТЗ-18-14/1 на придбання комплектуючих. Код 021-2015-34731000-0, від 25.01. року №УМТЗ-18-37/1 на придбання комплектуючих для літаків тиру АН. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 07.03.2018 №УМТЗ-18-87/1 на придбання комплектуючих для літаків типу АН. Код ДК 021:2015-34731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 23.05.2018 №УМТЗ-18-175/1 на придбання комплектуючих для літаків тиру АН. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 03.07.2018 №УМТЗ-18-220/1 на придбання комплектуючих для літаків тиру АН. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», та від 26.07.2018 №УМТЗ-18-253/1 на придбання комплектуючих для літаків тиру АН. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів». На виконання договору ТОВ «Континент-Авіа» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Промелектроніка» на підставі Договорів від 25.09.2017 №УМТЗ-17-199/2 на придбання лампи ГИ-48. Код 21-2015-34731000-1, від 04.04.2018 №УМТЗ-18-128/3 на придбання радіоелектронного обладнання. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 12.06.2018 №УМТЗ-18-198/2 на придбання радіоелектронного обладнання. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 13.06.2018 №УМТЗ-18-194/3 на придбання комплектуючих для ремонту радіоелектронного обладнання. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів», від 31.07.2018 №УМТЗ-18-251/2 на придбання радіоелектронного обладнання. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів». На виконання договору ТОВ «Промелектроніка» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» на підставі Договорів від 01.03.2018 №УМТЗ-18-77/1 на закупівлю комплектуючих. Код ДК 021:2015-34731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів» та від 12.07.2018 №УМТЗ-18-234/7 на придбання комплектуючих для літаків. Код ДК 731000-0 «Обладнання для повітряних літальних апаратів». На виконання договору ТОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «СпецАвіаСервіс» на підставі Договорів від 08.08.2018 №УМТЗ-18-269/4 на придбання агрегату 745 та агрегатів 745А-500. Код ДК 021:2015-34731000-0, від 12.06.2018 №УМТЗ-18-188/1 на придбання запасних частин. Код ДК 021:2015-34731000-0, від 26.07.2018 №УМТЗ-18-240/1 на придбання кронштейну. Код ДК 021:2015-34731000-0 та від 27.11.2017 №УМТЗ-17-307/1. На виконання договору ТОВ «СпецАвіаСервіс» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Аксарія» на підставі Договору від 15.08.2018 №УМТЗ-18-268/7 на придбання запасних частин для літаків типу АН-32. Код ДК 021:2015-34731000-0. На виконання договору ТОВ «Аксарія» оформлено на адресу позивача видаткову та податкову накладну.

- ТОВ «ТД «Підшипникцентр» на підставі Договору від 18.05.2018 №УМТЗ-18-164/7 на придбання підшипників, Код ДК 021:2015-44440000-6. На виконання договору ТОВ «ТД «Підшипникцентр» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Авіа Техконтакт» на підставі Договорів від 06.12.2017 №УМТЗ-17-183/2 на придбання електронного обладнання. Код ДК 021:2015-44322000-3 та від 19.03.2018 №УМТЗ-18-91/7 на закупівлю комплектуючих. Код ДК 021:2016-34731000-0. На виконання договору ТОВ «Авіа Техконтакт» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «Чиста вода-М» на підставі Договорів від 11.06.2018 №УМТЗ-18-203/2 на придбання комплектуючих радіоелектронного обладнання. Код ДК 021:2015-34731000-0, від 19.03.2018 №УМТЗ-18-112/2 на придбання комплектуючих радіоелектронного обладнання. Код ДК 021:2015-34731000-0, від 13.12.2017 №УМТЗ-17-325/2 на придбання радіоелектронного обладнання. Код ДК 021:2015-34731000-0 та від 19.02.2017 №УМТЗ-18-65/3 на придбання комплектуючих радіоелектронного обладнання. Код ДК 021:2015-34731000-0. На виконання договору ТОВ «Чиста вода-М» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

- ТОВ «ІВО-Центр» на підставі Договорів від 19.06.2018 №УМТЗ-18-191/7 на придбання комплектуючих для ремонту літаків. Код ДК 021:2015-34731000-0, від 29.05.2018 №УМТЗ-18-166/8 на придбання металевих виробів. Код 0221-2015-44532100-9, від 17.04.2018 №УМТЗ-18-114/2 на придбання радіо-електронного обладнання. Код ДК 021:2015-34731000-0, від 29.05.2018 №УМТЗ-18-173/3 на придбання радіо-електронного обладнання. Код ДК 021-2015-34731000-1, від 21.05.2018 №УМТЗ-18-161/1 на придбання заклепок. Код ДК 021-2015-44532100-9, від 07.06.2018 №УМТЗ-18-176/1 на придбання комплектуючих для літаків. Код ДК 021-2015-34731000-0. На виконання договору ТОВ «ІВО-Центр» оформлено на адресу позивача видаткові та податкові накладні.

Висновок контролюючого органу обгрунтовано тим, що перевіркою не підтверджено джерело походження придбаного товару внаслідок невстановлення фактичного ланцюга постачання товару, не встановлено придбання товару контрагентами позивача у інших підприємств для подальшого продажу позивачу. Також в акті перевірки міститься інформація щодо фігурування певного кола юридичних осіб у кримінальних провадженнях за ст. 205, 212 КК України.

Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку. За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення в податковому обліку сум податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником-платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).

Оцінюючи докази, надані сторонами, суди повинні мати на увазі, що сам факт наявності у позивача податкових накладних та інших облікових документів, виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах, а також те, що для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 809/1337/17.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку, при цьому для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №826/14619/13-а, від 14 серпня 2018 року у справі № 816/2045/17.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що документи, складені за наслідками господарських операцій між позивачем та його контрагентами не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу ч. 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

При цьому, податковим органом не було спростовано реальності та достовірності наданих первинних документів, не надано доказів, які б вказували, що дані документи складено з порушеннями чи в супереч нормам чинного законодавства.

Крім того, контролюючим органом не надано доказів, щодо наявності кримінальних проваджень в межах яких досліджуються питання щодо контрагентів позивача в частині того, що господарські відносини позивача з даними підприємствами, які в подальшому і були досліджені під час проведення перевірки податковим органом, є фіктивними чи мають ознаки нереальних.

Між тим, відповідачем не надано жодних доказів того, що позивач діяв без належної обачності і йому мало бути відомо про порушення, які можливо допускаються контрагентами його контрагентів, при цьому, позивач не може нести відповідальність за можливі негативні наслідки господарської діяльності його контрагентів, а тим більше за відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачання товарів.

Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і не обізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Відповідачем не доведено наявності мети, завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, а також існування умислу у позивача чи його контрагентів, як обов`язкової ознаки для визнання правочину недійсним та застосування адміністративно-господарських санкцій. Хоча факт порушення публічного порядку повинен бути доведеним певними засобами доказування.

На момент здійснення правовідносин підприємства-контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість.

При цьому, з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку право на податковий кредит не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами. Тобто якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, а тому сама по собі несплата податку (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) не може бути підставою для відмови у праві платника податку на податковий кредит за наявності факту здійснення господарської операції.

Окрім того, слід зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у суб`єкта господарювання додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Колегія суддів наголошує, що підстави, які зазначені податковим органом в акті перевірки з урахуванням усіх наданих первинних документів позивачем, не є достатніми та належними для висновку про фіктивність господарських операцій та не узгоджуються з положеннями податкового законодавства.

Крім того, колегія суддів звертає особливу увагу, що доводи податкового органу стосуються виключно фіктивності, на його думку, господарських операцій контрагентів позивача із іншими особами та порушення такими особами норм податкового законодавства, натомість відповідачем не підтверджено, що саме контрагенти позивача мають дефекти право чи дієздатності. При цьому, будь-яких зустрічних звірок контрагентів позивача проведено не було, доказів порушення податкового законодавства з їхнього боку не надано.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 05.12.2018 № прийняте не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без врахування усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, тому дане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 липня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2020.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна