Справа № 640/6169/20
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6169/20 Суддя (судді) суду 1-ї інст.:
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 листопада 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Чаку Є.В.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, в якому просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення пенсії за віком з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року в ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» позивачу протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року в ПАТ «Алчевський металургійний завод» позивачу з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 14 січня 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача у призначення їй пенсії на пільгових умова є протиправною з огляду на наявність у позивача необхідного стажу. Наголошує на протиправності незарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що нею дотримано всіх вимог, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач особисто звернулась 14 січня 2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії.

Листом від 18 лютого 2020 року №1173-169/Д-02/8-2600/20 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, підставою відмови у призначенні пенсії відповідач зазначив відсутність у реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про роботу позивача за спеціальністю протягом встановленого часу, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що для призначення пенсії на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно мати обов`язкові три елементи: загальний стаж не менше 20 року у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та досягнення 47 років 6 місяців для жінок, які народились з 01 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року, однак загальний стаж позивача складає 18 років 7 місяців, що є не достатнім для призначення пенсії на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Спірні правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення позивача до відповідача) пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни до Закону №1058 та доповнено його розділом XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян».

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року.

Також Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» внесено зміни у пункт 2 розділу XV «Прикінцеві положення» та викладено їх в такій редакції:

Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону (статті 114, 115 Закону № 1058-ІV).

Підпунктом 2 пунктом 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до пунктів 4.2 і п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до записів в трудовій книжці підтверджується період роботи позивача з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року на посадах, яка передбачені Списком №1 та дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1.

Крім цього, записом №4 трудової книжки підтверджується проведення атестації робочих місць, зокрема робочого місця, яку обіймала позивач, що підтверджує право позивача на отримання пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що період роботи з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, рішенням Конституційного Суду №1-5/2018(746/15) від 23 січня 2020 року вирішено:

1. Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

2. Стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Колегія суддів вказує, що наведені правила є основною для вирішення питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Разом із тим, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки з 01 січня 2018 року відповідно до пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 для призначення пільгових пенсій за списком №1 застосовуються норми цього закону, а саме статті 114, якою визначено право на пенсію позивачки після досягнення нею 47 років 6 місяців за наявності необхідного страхового стажу та стажу на роботах за списком №1, крім того необхідно набути загальний стаж у розмірі не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд першої інстанції виходив з того, що для призначення пенсії на підставі статті 114 Закону 1058-VI необхідно мати обов`язкові три елементи: загальний стаж не менше 20 року у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах та досягнення 47 років 6 місяців для жінок, які народились з 01 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки зміст ст.114 Закону 1058-VI вказує на те, що до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року.

Крім того, в даній статті вказано, що за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок.

При цьому, право на пенсію у позивача виникло в січні 2020 року, тобто до 31 березня 2020 року та саме в цей період було вчинено дії направлені на призначення пільгової пенсії.

Загальний стаж позивача складає 18 років 7 місяців, що є достатнім для призначення пенсії на підставі статті 114 Закону 1058-VI.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають і умовам застосування пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 (справа № 1-5/2018(746/15).

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві протиправно відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком на пільговим умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наявні підстави для зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року в ПАТ «Алчевський металургійний завод» позивачу з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 14 січня 2020 року.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо призначення пенсії за віком з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року в ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» ОСОБА_1 протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити пенсію за віком з урахуванням періоду роботи за списком №1 з 08 липня 1991 року по 11 квітня 2002 року в ПАТ «Алчевський металургійний завод» ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 14 січня 2020 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Є.В. Чаку

Суддя І.В. Федотов