Справа № 160/12809/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 жовтня 2020 року м. Дніпросправа № 160/12809/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Світлофор" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 р. (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі № 160/12809/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства "Світлофор", про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулося до суду з адміністративним позовом, в якому просило стягнути з Приватного акціонерного товариства Світлофор заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 у розмірі 40646 грн. 74 коп. за період квітень-листопад 2019 р. та за Списком № 2 у розмірі 69584 грн. 31 коп. за період квітень-листопад 2019 р. на загальну суму 110 231 грн. 08 коп.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач всупереч вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 №21-1, за період за період квітень-листопад 2019 року не здійснив компенсацію витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на загальну суму 110 231 грн. 08 коп.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Приватним акціонерним товариством "Світлофор".

Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує, працівникам відповідача пенсії були призначені на підставі пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відшкодування та стягнення витрат на виплату та доставку таких пенсій з відповідача, на думку скаржника, чинним законодавством не передбачено. Так, пунктом 7 частини 1 статті 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» серед інших повноважень органам Пенсійного фонду надано право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відшкодування виплаченої пенсії, призначеної на пільгових умовах, не віднесено до складу внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Та обставина, що фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є об`єктом оподаткування збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (поряд із іншими виплатами на користь найманих працівників), не відносить зазначені витрати до кола загальнообов`язкових платежів. Нормою абзацу 4 підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прямо визначено обов`язок підприємств тільки стосовно відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо вашими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Позивач надіслав до апеляційного суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, у якому просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що підприємство зобов`язано відшкодовувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками №1 та №2, що узгоджується з висновками Верховного Суду. Проте, відповідач не виконує свої обов`язки з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списками №1 та №2, що і стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство Світлофор перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На підставі Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, позивач направляв відповідачу на його зареєстроване місцезнаходження розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до пунктів б з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, за квітень-листопад 2019 року.

Вказані розрахунки були направлені на адресу відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією та отримані останнім, про що свідчать копії рекомендованих повідомлень з відмітками про вручення.

Згідно з карткою особового рахунку відповідача, останній має заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій по Спискам №1 та №2 у розмірі 110231,08 грн..

Відповідач оплату заборгованості на зазначену суму не здійснив, що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за Списками № 1 та №2, покладений на відповідача, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладених у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №820/3678/15.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій відповідно до пунктів б з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Порядок відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (далі Інструкція № 21-1).

Відповідно до Інструкції № 21-1 плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до підпункту 6.1 Інструкції №21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 6.4 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з пункту 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.

Отже, відповідач зобов`язаний вносити до Пенсійного фонду України суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених особам за Списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Розрахунки направлялись відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштових відправлень та отримані уповноваженими особами відповідача (а.с. 12-24).

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі №815/3919/15 сформулював правовий висновок, відповідно до якого ненадання відповідачем доказів неправомірності обчислення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, визначеним у розрахунках, неоскарження в суді розрахунків свідчить про фактичне узгодження сум відшкодування, зазначених в розрахунках.

Колегія суддів зазначає, що відповідач був обізнаний про наявність у нього зобов`язань з відшкодування Пенсійному фонду України фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах пенсіонерам, зазначеним в адміністративному позові. Він не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених особам за Списками № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, а, отже, фактично погодився з сумами, вказаними у них. Доказів виконання свого зобов`язання по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період відповідачем не надано.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком № 1 у розмірі 40646 грн. 74 коп. за квітень-листопад 2019 року та за Списком № 2 у розмірі 69584 грн. 31 коп. за квітень-листопад 2019 року.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на відсутність обов`язку на відшкодування пільгових пенсій у зв`язку із виключенням відповідних положень із Закону України "Про пенсійне забезпечення" 17 лютого 2000 р. Проте, колегія суддів звертає увагу, що спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування

Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Світлофор" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 р. в адміністративній справі № 160/12809/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 жовтня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий