Справа № 274/5699/20
Суддя: Большакова Т. Б.
Дата ухвалення: 2020-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 274/5699/20 Провадження № 2-а/0274/96/20
РІШЕННЯ

Іменем України

03.11.2020 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд), розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в с.Чайки, інспектора Батальйону патрульної поліції в с.Чайки управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Трощанського Вадима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову серії ДП18 № 731381 від 11.04.2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, винесену інспектором Батальйону патрульної поліції в с.Чайки управління патрульної поліції у Київській області старшим лейтенантом поліції Трощанським В.В.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржувану постанову було складено без його участі, а справа розглянута невідомо коли; відповідач не мав законних підстав вимагати пред`явлення страхового полісу, оскільки протокол не складався, матеріали ДТП не оформлялися, що, на переконання позивача, свідчить про необґрунтованість та протиправність оскаржуваної постанови.

Ухвалою суду від 01.09.2020 відкрито спрощене провадження по справі без повідомлення осіб.

У письмовому відзиві на позовну заяву представник відповідачів проти доводів і вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, зокрема, що винесення постанови в порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення було здійснено відповідно до та в межах чинного законодавства

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Постановою інспектора Батальйону патрульної поліції в с.Чайки управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Трощанського Вадима Володимировича позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що 11.04.2020 о 16:30 ОСОБА_1 керував автомобілем VOLSWAGEN, н.з. НОМЕР_1 , на 19 км автомобільної догори М-06 Київ-Чоп, порушив вимоги пункту 9.8. Правил дорожнього руху України; при перевірці документів був відсутній при собі (не пред`явив) поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1 г) ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.126 КУпАП.

В даному випадку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ст.222 КУпАП, саме до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП, а також частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП.

Згідно ч. 2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року N 3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями пункту 9.8 ПДР передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Згідно п.п. «ґ» п. 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п.п. 21.1, 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Пунктом 21.4 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, установлену законом.

В даному випадку, підставою для складання постанови відносно позивача стало виявлення відсутності полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відсутність такого полісу, чинного на час складання оскаржуваної постанови, не оспорюється позивачем.

Відтак, на виконання вищевказаних вимог та вимог ст.ст. 268, 278, 279 КУпАП, відповідач, розпочавши розгляд справи, зазначив порушення, яке вчинив позивач та при перевірці документів було виявлено, що останній не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що призвело до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП. Після чого інспектор здійснив дослідження ,оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте по справі рішення та виніс постанову.

З огляду на викладене слід зазначити, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є імперативною, та встановлює відповідальність за відсутність при собі або непред`явлення для перевірки поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Отже, керування транспортним засобом можливе лише за наявності полісу, і такий може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та відсутність полісу є самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 18.04.2018 у справі № 682/2232/16-а (К/9991/3500/18).

Суд звертає увагу на ту обставину, що в зазначеній постанові суд дійшов висновку, що водій повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та повинен його пред`явити для перевірки працівникові поліції. Отже, керування транспортним засобом можливе лише за наявності полісу і такий може бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом, а відсутність полісу є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Як зазначив КАС ВС у постанові від 21.11.2018 у справі № 465/6677/16-а, положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Крім того, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, що в свою чергу свідчить про дотримання відповідачем процедури розгляду справи та притягнення позивача до адміністративної відповідальності .

Відтак право інспектора поліції перевіряти наявність страхового полісу не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав суду копію діючого (на час винесення оскаржуваної постанови) полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на спростування доводів оскаржуваної постанови.

Крім того, позивачем жодним чином не заперечується те, що на вимогу інспектора поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ним надано не було, а доводи позивача про те, що відповідач не мав права вимагати пред`явити поліс, суд не приймає до уваги, оскільки діючими нормативно-правовими актами прямо передбачено обов`язок особи, яка керує транспортним засобом, пред`явити чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на вимогу працівника поліції.

Зважаючи на викладені обставини, доводи позивача з приводу неправомірної вимоги відповідача щодо пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є помилковими, та такими, що не заслуговують уваги.

Крім того, не приймаються до уваги й доводи позивача про необізнаність щодо складення постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки з доданого до відзиву запису портативного відео реєстратора АА 00635 вбачається, що на пропозицію інспектора отримати копію постанови, позивач відмовився, на що інспектором було повідомлено про надіслання копії постанови на адресу останнього.

Інші доводи позивача викладені у позовній заяві не спростовують суті адміністративного правопорушення, тому суд їх відхиляє з підстав недоведеності.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 122, 293 КУпАП України, ст.ст. 6, 9, 77, 90, 227-228, 241-246, 286 КАС України, суд -

УХВАЛИВ :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції в с.Чайки, інспектора Батальйону патрульної поліції в с.Чайки управління патрульної поліції у Київській області старшого лейтенанта поліції Трощанського Вадима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.Б.Большакова