Справа № 569/2706/20
Суддя: Гордійчук І. О.
Дата ухвалення: 2020-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/2706/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Гордійчук І.О.,

при секретарі Трохимчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2069325 від 05.02.2020 р.,-

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду Рівненської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови ЕАК №2069325 від 05.02.2020 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги мотивує тим, що правил дорожнього руху не порушував. Зазначив, що постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням норм діючого законодавства, є незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав. Вимірювання швидкості руху автомобіля було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу. Зазначає, що фото долучене до відзиву на позов не містить жодного посилання на прилад лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam. Окрім того на фото лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam відображено час 10:25:24, проте згідно долученого відеозапису з бодікамери інспектора патрульної поліції позивача було зупинено о 10:24, тобто через півтори хвилини до моменту вимірювання швидкості руху. Позивач ставить під сумнів належність в якості доказу диск з відеозаписом. Позивач зазначає, що з наданого відповідачем відеозапису не можливо встановити, що автомобіль, яким керував позивач здійснював рух автомобільною дорогою саме у межах дії дорожнього знаку 3.29, яким встановлено обмеження швидкості 50 км/год., та саме у населеному пункті. Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

Представник відповідача подав до суду відзив від 18.05.2020 року. Проти задоволення позову заперечує повністю. Зазначив, що факт вчинення позивачем правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, фотознімками приладу TruCam, а також відеозаписом з даного приладу. Постанова відповідає вимогам ст.283 КУпАП., є обґрунтованою, законною та не підлягає скасуванню. Крім того, представником відповідача надано додаткові пояснення по справі від 11.09.2020 р., відповідно до яких представник спростовує доводи позивача та зазначає, що розбіжності в часі вчинення правопорушення самі по собі не можуть слугувати підставою для визнання оскаржуваного рішення протиправним.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року відкрито провадження по справі.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду 02.11.2020 р. надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, за наявними у справі документами. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, додаткового у письмових поясненнях по справі від 11.09.2020 року зазначив про слухання справи без участі представника УПП у Волинській області ДПП.

Згідно ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи, судом визнано за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, зміст та обсяг яких достатній для вирішення спору по суті.

У відповідності до ч.4 ст.229КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та зібрані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №2069325 від 05.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 піддано адміністративному стягненню за ч.1 ст.122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 25.02.2020 року, 10 годині 25 хвилин 35 секунд водій керуючи т/з перевищив встановлені обмеження руху в населеному пункті більше як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 99 км/год. Швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20 ТС 000798, чим порушив п.12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.)

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і пята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за частиною 1 статті 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем на адресу суду було надіслано відзив на позовну заяву з додатками. В матеріалах відзиву наявне фото здійснене сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 ТС000798, на якому зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 99 км/год. Прилад розташований на трассі Н22 Устилуг-Луцьк-Рівне 118 км.

Зазначений доказ суд визнає допустимим доказом з огляду на те, що про наявність такого доказу міститься посилання у оскаржуваній постанові.

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд вважає необхідним зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16641, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 30.09.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 № ТС000798 є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc. (серійний номер ТС 000798) також підтверджується виданим Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/3007, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEС 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16641 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № 000798 до застосування.

Аргументи позивача, що на фото з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів відображено час 10:25:24, а з долученого відеозапису вбачається що його було зупинено 10:24, не виключає перевищення ним встановленого обмеження швидкості руху на 49 км/год. Відповідно дані доводи позивача суд не бере до уваги, оскільки це не є підставою стверджувати про відсутність правопорушення. Відтак, похибка в часі між фіксацією порушення приладом TruCam та відеозаписом з бодікамери не є суттєвою, та не може мати наслідком скасування такої постанови, зважаючи на можливість наявності неточностей при відображенні дійсного часу на приладі ТС 000798 та бодікамері.

Також мотивуючи свої вимоги позивач зазначає, що з відеозапису наданого відповідачем не можливо встановити, що автомобіль здійснював рух автомобільною дорогою саме у межах дії дорожнього знаку 3.29 яким встановлено обмеження швидкості 50 км/год., зокрема відсутні докази, що позивач керував з перевищеною швидкістю у населеному пункті.

Дане спростовується наявними в матеріалах справи доказами, а саме листом Служби автомобільних доріг у Волинській області від 22.04.2020 р. за №691/2.5, за врахування місця розташування інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.45/5.46 , які знаходяться на км.117+652 та км.121+280 по ходу кілометражу автодороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне». Зокрема даною довідкою підтверджується що в напрямку м.Рівне на 118 км. автомобільної дороги Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» розташований населений пункт Дерно Ківерцівського району.

В цьому випадку в постанові зазначено місце скоєння правопорушення, яке зафіксовано безпосередньо TruCam LTІ 20/20, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів якого автоматично визначає географічні координати місця знаходження, а також оператор перед початком вимірювання в налаштуваннях зазначає юридичну адресу місця вимірювання.

У відповідності до п. 10.7.39 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014» знаки 5.45 «Початок населеного пункту» і 5.46 «Кінець населеного пункту» повинні застосовуватись для позначення населеного пункту (відповідно початку та кінця), в якому діють спеціальні вимоги, що регулюють порядок руху в населених пунктах, і установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Позивачем у свою чергу не надано належних доказів розташування такого дорожнього знака з порушенням вимог Правил дорожнього руху та ДСТУ 4100-2014.

Водночас, дослідженням фотоматеріалів з приладу TruCam LTI 20/20 №ТС000798, яким зафіксовано швидкість руху транспортного засобу, яким керував позивач, та долученого до матеріалів справи відеозапису судом встановлено, що на фото та відеоматеріалах видно, що частина траси на якій зафіксовано швидкість транспортного засобу, яким керував позивач розташована в межах населеного пункту.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 271, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №2069325 від 05.02.2020 р.- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області (відповідно до п.15.5розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147VIII від 03 жовтня 2017 року) протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О.Гордійчук